Zavod za pastoralno dejavnost Pridi.com

Sveti Jurij: Zavetnik proti kugi
2031-04-23
Koliko velikih in slavnih ljudi skozi zgodovino je nosilo to ime! Koliko držav in pokrajin, mest in skupin ter združenj – od Azije in Afrike do Portugalske, od Slovenije do Anglije in Škotske – si je zaželelo, da bi bil njihov zavetnik ravno mučenec sv. Jurij! In vse to kljub temu, da o njem ni znano skoraj nič zgodovinsko zanesljivega …

Kaj je »skrivnost« njegove priljubljenosti in popularnosti?
Sv. Jurij se je najverjetneje rodil v 3. stoletju v Kapadokiji, to je v današnji Turčiji, umrl pa je mučeniške smrti, spet najverjetneje leta 303 za časa Dioklecijanovega preganjanja v Palestini.
Njegov oče je bil plemič Geroncij iz Perzije, mati pa pobožna Kapadočanka Polikronija. Jurij je od staršev prejel dobro krščansko vzgojo. Po očetovi smrti se je z materjo preselil v Sveto deželo, po materini smrti pa je stopil v vojaško službo. Ko je cesar prepovedal krščanstvo, je razdal veliko podedovano premoženje revnim, sam pa je šel naznanit cesarju, da je kristjan. Po vrsti različnih mučenj, skozi katere je čudežno izšel nepoškodovan, je mučeniško končal z odsekano glavo. Včasih so morali o Juriju vedeti še veliko več kot le to, kajti že v 4. stoletju so njemu posvečene cerkve v Siriji, Egiptu, na Cipru …
Pravi »zagon« svetnikove popularnosti pa je prišel s križarskimi vojnami, ko je Jurij postal prototip idealnega krščanskega viteza. Tedaj pride do »prebujenja« in »izpopolnjevanja« več že obstoječih legend o njem, med katerimi je najbolj znana, kako je sv. Jurij rešil kraljevo hčer pred zmajem, ki je ustrahoval deželo. Strašnega zmaja je napadel s sulico, ga ranil in obljubil ljudstvu, da ga bo ubil, če se bodo dali vsi krstiti. Ko je ubil zmaja, se je dalo krstiti petnajst tisoč ljudi, kot poroča Zlata legenda. Ta zmaj, kot personifikacija vsega zla in s tem samega satana, je postal neizogiben spremljevalec svetnika na številnih umetniških slikah in kipih.

Upodobitve
Sv. Jurija umetniki najpogosteje upodabljajo na belem konju s sulico, ščitom, zastavo, mečem … v roki in z zmajem pod nogami. Sam sv. Jurij je običajno upodobljen kot mlad, brez brade, močan, z dolgimi valovitimi lasmi … Lep, pogumen, srčen, nepremagljiv.

Zavetnik
Je eden od štirinajstih priprošnjikov v stiski – zavetnik brez tekmeca! Je zavetnik raznih viteških redov; tabornikov, kmetov, kovačev, … konj in živine, popotnikov, bolničarjev, vojakov, jezdecev; priprošnjik proti vojnim nevarnostim, proti skušnjavam, za vreme, proti kugi, sifilisu, gobavosti, raznim kožnim boleznim …

Cerkve na Slovenskem
Pri nas je sv. Juriju posvečenih 77 cerkva (38 župnijskih, 39 podružničnih) in 3 kapele.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Juriju:

Št.
ŽUPNIJA

1.
Čatež ob Savi (NM škofija)

2.
Deskle (KP škofija)

3.
Dobrnič (NM škofija)

4.
Dutovlje (KP škofija)

5.
Gorje (LJ nadškofija)

6.
Gotovlje (CE škofija)

7.
Gradno (KP škofija)

8.
Hoče (MB nadškofija)

9.
Ihan (LJ nadškofija)

10.
Izlake (LJ nadškofija)

11.
Kal nad Kanalom (KP škofija)

12.
Komen (KP škofija)

13.
Kožbana (KP škofija)

14.
Ljubljana – Stožice (LJ škofija)

15.
Miren (KP škofija)

16.
Motnik (LJ nadškofija)

17.
Mozirje (CE škofija)

18.
Nevlje (LJ nadškofija)

19.
Piran (KP škofija)

20.
Pomjan (KP škofija)

21.
Ptuj – Sv. Jurij (MB nadškofija)

22.
Remšnik (MB nadškofija)

23.
Slovenske konjice (MB nadškofija)

24.
Stara Loka (LJ nadškofija)

25.
Stari trg pri Ložu (LJ nadškofija)

26.
Sv. Jurij /v Prekmurju (MS škofija)

27.
Sv. Jurij ob Pesnici (MB nadškofija)

28.
Sv. Jurij ob Ščavnici (MS škofija)

29.
Sv. Jurij ob Taboru (CE škofija)

30.
Sv. Jurij v Slovenskih goricah (MB nadškofija)

31.
Šebrelje (KP škofija)

32.
Šenčur (LJ nadškofija)

33.
Šentjur pri Celju (CE škofija)

34.
Šentjurij – Podkum (LJ nadškofija)

35.
Št. Jurij pri Grosupljem (LJ nadškofija)

36.
Šturje (KP škofija)

37.
Vatovlje (KP škofija)

38.
Zdole (CE škofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Juriju:

Št.
ŽUPNIJA
NASELJE

1.
Brezovica (KP škofija)
Pri Taboru

2.
Bučka (NM škofija)
Močvirje

3.
Cerknica (LJ nadškofija)
Brezje

4.
Črnomelj (NM škofija)
Rožanec (++)

5.
Dobrova (LJ nadškofija)
Hruševo

6.
Dol pri Hrastniku (CE škofija)
Gore (++)

7.
Hinje (NM škofija)
Sela

8.
Hrenovice (KP škofija)
Šmihel (++)

9.
Ilirska Bistrica (KP škofija)
Ilirska Bistrica

10.
Krka (NM škofija)
Mali Korinj

11.
Litija (LJ nadškofija)
Podšentjur

12.
Ljubljana – Stožice (LJ nadškofija)
Stožice (++)

13.
Loka pri Zidanem mostu (CE škofija)
Polje (++)

14.
Mirna peč (NM škofija)
Šentjurij

15.
Otalež (KP škofija)
Lazec

16.
Podmelec (KP škofija)
Kneža

17.
Polhov Gradec (LJ nadškofija)
Praproče

18.
Poljane nad Škofjo Loko (LJ nadškofija)
Volča

19.
Polšnik (LJ nadškofija)
Glinjek

20.
Predloka (KP škofija)
Rožar

21.
Rogatec (CE škofija)
Sv. Jurij (++)

22.
Senožeče (KP škofija)
Potoče

23.
Slavina (KP škofija)
Žeje

24.
Sv. Križ – Gabrovka (NM škofija)
Gabrska gora

25.
Sv. Vid nad Cerknico (LJ nadškofija)
Cajnarje gora (++)

26.
Šentjernej (NM škofija)
Orehovica (++)

27.
Škocjan pri Novem mestu (NM škofija)
Grmovlje

28.
Šmartno pod Šmarno goro (LJ nadškofija)
Tacen

29.
Šmartno pri Slovenj gradcu (MB nadškofija)
Legen

30.
Št. Peter – Otočec (NM škofija)
Grčevje

31.
Trebnje (NM škofija)
Lukovek

32.
Trnje (KP škofija)
Jurišče

33.
Tržič – Bistrica (LJ nadškofija)
Bistrica

34.
Tržišče (NM škofija)
Šenčurski hrib /delno porušena

35.
Veliki Gaber (LJ nadškofija)
Šentjurje

36.
Višnja gora (LJ nadškofija)
Sela

37.
Vrhnika (LJ nadškofija)
Velika Ligojna (++)

38.
Zabukovje (CE škofija)
Trnovec

39.
Žužemberk (NM škofija)
Dvor (++) / porušena, v privatni lastni

KAPELE posvečene sv. Juriju:

1.
Ljubljana – Sv. Jakob (LJ nadškofija)
Ljubljanski grad

2.
Sv. Peter pod Svetimi gorami (CE škofija)
Svete gore

3.
Velike Poljane (LJ nadškofija)
Ortneški grad /uničeno – stojijo le zidovi

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Dominik Savio: Zavetnik prvoobhajancev
2031-05-06
Sv. Dominik Savio v cerkvenem koledarju svetnikov goduje sicer 9. marca, v salezijanskem bogoslužnem koledarju pa 6. maja.

Zakaj zavetnik prvoobhajancev?
Sv. Dominik Savio je zavetnik prvoobhajancev. »Sveti deček«, kakor ga običajno imenujemo, ni čisto slučajno postal njihov zavetnik. Zavetnik prvoobhajancev ni postal zgolj zato, ker je umrl pred dopolnjenim petnajstim letom in je eden od najmlajših svetnikov v Cerkvi, ampak predvsem zato, ker je s svojimi izredno zrelimi odločitvami pri prvem obhajilu dokazal, da je bil ta dan v njegovem življenju res »naj dan«.

Iz življenja …
Sv. Dominik se je rodil leta 1842 v italijanski Riva di Chieri v Pijemontu. Starša sta se nato preselila v Morialdo. V tamkajšnji župniji je Dominik s petimi leti začel ministrirati. Kot mali sedemletnik je na velikonočni dan leta 1849, ko je pristopil k prvemu obhajilu, zapisal: »Zelo pogosto bom hodil k spovedi, k obhajilu pa vedno, ko mi bo spovednik dal dovoljenje; praznoval bom praznike; moja prijatelja bosta Jezus in Marija; raje umreti kakor grešiti.« Kratko, jasno, odločno, otročje in zrelo hkrati. To svojo »zabeležko« ob prvem obhajilu je dal v molitvenik, in jo pogosto vzel ven in jo prebral. Zato ni čudno, da njegov župnik Dominika pripeljal k ustanovitelju salezijancev sv. Janezu Bosku v Torin, da bi bil v njegovem oratoriju kot eden izmed vzornejših dečkov.
Don Bosko se je v to sam prepričal s sprejemom sv. Dominika v svoj oratorij Valdocco leta 1854. Sveti učitelj je svojemu najboljšemu učencu kmalu postal prvi življenjepisec. Kajti Bog in Brezmadežna Marija, – kateri je Dominik na dan razglašenja dogme o brezmadežnem spočetju 8. decembra 1854 daroval svoje srce proseč, naj rajši umre, kot pa da se mu »pripetita nesreča in stori en sam greh«, – sta prisluhnila »svetemu dečku«, saj sta ga vzela k sebi že 9. marca 1857. Kljub temu je bil Dominik v svojih skoraj petnajstih letih vsakodnevno veder, blag in zgovoren. Devet mesecev pred smrtjo je ustanovil celo Družbo Brezmadežne, v katero je povabil svoje najboljše sošolce, in zanjo sestavil celo pravila.
Za svetega ga je razglasil papež Pij XII. leta 1954, ravno na stoto obletnico od razglasitve dogme Marijinega brezmadežnega spočetja. Otrokom za vzor, odraslim kot opozorilo, naj bolje gledajo na svoje otroke, ki so lahko kljub svojim mladim letom že precej zreli.

Zavetnik
Sv. Dominik Savio je zavetnik prvoobhajancev, ministrantov, mladinskih skupin, katoliške mladine, tudi mladih prestopnikov…

Upodobitve
Najpogosteje ga upodabljajo skupaj s svojim učiteljem sv. Janezom Boskom ali ob kipu Brezmadežne Marije.

Gradiva:

Sv. Dominik Savio (v ang.) – 3:35 min: https://www.youtube.com/watch?v=6wmLFy5OJcA

FILM Življenje sv. Dominika (v špan.) – 1:16:57 min: https://www.youtube.com/watch?v=fdyuL-UPuQQ

Sv. Dominik Savio (1. del) (v it.) – 21:30 min: https://www.youtube.com/watch?v=P0Q1wYqGLNM

Sv. Dominik Savio (2. del) (v it.) – 24:47 min: https://www.youtube.com/watch?v=jnLSM2zPxPI

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Filip Neri: Zavetnik humoristov in mladih
2031-05-26
»Dobri Neri«, kot svojega sozavetnika sv. Filipa Nerija kličejo Rimljani, je prav poseben svetnik. Uspelo mu je vse, česar se je lotil. V otroštvu in mladosti se je zdelo, da bo šel po drugih poteh …

Iz življenja …
Rodil se je 21. julija 1515 v italijanskih Firencah kot sin revnega notarja. Mati mu je kmalu umrla. Šolo je obiskoval pri dominikancih, pri šestnajstih letih pa prišel k stricu, da bi se izučil za trgovca in katerega naslednik naj bi postal. Toda Filip ga je zapustil kmalu potem, ko je prišel v stik z znamenito benediktinsko opatijo Monte Cassino. Samostanska tišina mu je bila dražja od trgovskega mešetarjenja. Preselil se je v Rim in študiral teologijo. V tem času je dobil svoja prva mistična zamaknjenja in začel versko poučevati ljudi na ulici. Leta 1548 je ustanovil bratovščino, ki je skrbela za potrebe romarjev v Rimu in revne otroke.
S svojo preprostostjo, ljubeznivostjo, šaljivostjo in ponižnostjo je hitro osvojil ljudi, kar se je še posebej pokazalo, ko je leta 1551 postal duhovnik. Za vsakogar je vedno našel pravo besedo. Rimljani so ga zaradi vesele narave in prijaznosti klicali »Dobri«.
Leta 1552 je ustanovil posebno redovno družbo oratorijancev, ki je bila kmalu povzdignjena v kongregacijo. Poleg duhovne rasti in teološke izobrazbe oratorijancev, Filip Neri ni pozabil delati dobrega, zato je obiskoval bolnišnice in revne ter jim pomagal.
Že za časa njegovega življenja so ga ljudje cenili kot svetnika, kajti delal je čudeže, kot npr. lebdenje nad tlemi med sv. mašo, napovedal je papeževe izvolitve, saj je imel sposobnost jasnovidca – bral je misli …
Bil je tudi svetovalec več papežev in visokih cerkvenih dostojanstvenikov, prijateljeval je s številnimi svetimi ljudmi in umetniki, študiral askezo in arheologijo, ljubil naravo in domače živali. Posebej rad je imel glasbo.
Umrl je v Rimu 26. maja 1595. Za svetnika je bil razglašen 1622, to je sedemindvajset let po smrti.

Upodobitve
Umetniki ga pogosto upodabljajo oratorijski obleki (v črni duhovniški obleki) z romarsko palico, rožnim vencem in prižgano svečo oz. plamenečim srcem.

Zavetnik
Filip Neri je apostol Rima, zavetnik humoristov; priporočajo se mu proti neplodnosti, artritistu in potresu.

Molimo
O Bog, prosimo te,
naj Sveti Duh tudi nas tako razvname,
kakor je razžaril srce svetemu Filipu Nériju,
da bomo glasniki tvojega veselja.
Amen.

Gradiva:

Sv. Filip Neri (v ang.) – 3:13 min: https://www.youtube.com/watch?v=emkztqLJsj8

Sv. Filip Neri (v hr.) – 4:13 min: https://www.youtube.com/watch?v=4i3t3UMFoVM

Odlomki iz FILM Preferisco il Paradiso (v it.) – 1:34 min: https://www.youtube.com/watch?v=Mea7Zm5skcA

Zgodba o sv. Filipu Neriju – ZA OTROKE (v ang.) – 24:30 min: https://www.youtube.com/watch?v=1WdJo_HzsN0

Foto: Zajem zaslona filma
Pripravila: Brigita R. Perše
