Zavod za pastoralno dejavnost Pridi.com

Sveti Pavel Puščavnik: Prvi puščavnik
2029-01-15
Sv. Pavel Puščavnik velja za prvega krščanskega puščavnika, ki je s svojim zgledom vplival na druge.
Malo pred smrtjo ga je obiskal sv. Anton Puščavnik, ki ga je tudi pokopal.
“Če na Pavla dan je čist in jasen, bo zemlje sad v tem letu krasen.”

Iz življenja …
Sv. Pavel Puščavnik je bil rojen leta 228 v okolici Teb, glavnem mestu Zgornjega Egipta.
Vzgojen je bil v krščanskem duhu, a je starše kmalu izgubil.
Ker je podedoval veliko bogastvo, in so ga njegovi sorodniki v času Decijevega preganjanja naznanili, da je kristjan, je zbežal v puščavo in živel v skalni votlini, iz katere je rasla dateljnova palma, ob njej pa je izviral studenec. V tej votlini je preživel šestdeset let v molitvi in premišljevanju, v odpovedi in zatajevanju, odmaknjen od ljudi. Čez nekaj let pa se je palma posušila.
Kako se je potem preživljal? Bog mu je šestdeset let pošiljal krokarja, ki mu je prinašal vsak dan pol hlebca kruha, kakor v stari zavezi preroku Eliji.
Umrl je v visoki starosti, star 113 let.
Po sv. Pavlu Puščavniku se imenujejo pavlinci, člani madžarske puščavniške kongregacije.

Upodabljanje
Sv. Pavla Puščavnika umetniki najpogosteje upodabljajo s palmo, s krokarjem ali dvema levoma, ki mu kopljeta grob.

Gradiva:

Sv. Pavel Puščavnik (v ang.) – 2:18 min: https://www.youtube.com/watch?v=Vl_tC3yYwt0

Sv. Pavel Puščavnik (v ang.) – 4:41 min: https://www.youtube.com/watch?v=um0-RFkC25U

Drugi svetniki dneva:

Alojzij Variara, duhovnik (beatifikacija: 2002)
Maver, opat
Absalom, koprski škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Marcel I.: Papež s prisilnim delom
2029-01-16
Sv. Marcel je bil papež mučenec.

Iz življenja …
Sv. Marcel je javno papeževal dve leti, in sicer leta 308 in 309.
Živel je v zadnjih letih Dioklecijanovega preganjanja kristjanov, ki so bila tako silna, da se je zdelo da Cerkev nekaj let sploh ni imela papeža.
Sv. Marcel je moral kot papež v Rimu na novo vpeljal cerkveni red in dušno pastirstvo po polemiki okrog pokore in spovedi. Uspešno si je prizadeval za ponovno vzpostavitev zdesetkane duhovščine, ki je delovala v tajnosti in strahu pred preganjalci. Ponovno je sprejel v objem Cerkve vse, ki so zaradi strahu pred smrtjo v času preganjanja zanikali svojo vero in darovali poganskim bogovom. Zaradi različnih pogledov na to je nastal spor, in zaradi katerega naj bi ga cesar Maksencij pozneje izgnal iz mesta.
Po legendi naj bi v izgnanstvu opravljal prisilno delo – najtežja in najbolj poniževalna dela v konjskem hlevu, zato ga slikarji pogosto prikazujejo v hlevu v družbi oslov ali konj.
Papež Marcel je kmalu nato, 16. januarja 309, umrl v pregnanstvu, ne da bi dosegel leto 313, ko je dal cesar Konstantin Veliki krščanstvu svobodo.

Blagoslovljen god vsem Marcelom in Marcelam!

Drugi svetniki dneva:

Bl. Alojz Anton Ormieres, duhovnik, ustanovitelj
Sv. Berard in maroški mučenci, duhovnik in tovariši, mučenci
Sv. Jožef Vaz, duhovik

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Anton Puščavnik: Oče menihov, 20 let ni spregovoril
2029-01-17
17. januarja goduje priljubljen svetnik Anton Veliki ali Anton Puščavnik, »oče menihov«.
Prek pisem je bil v stiku celo s cesarjem Konstantinom.
»Če sv. Anton z dežjem prihaja, se dobro potem zemlja napaja.«

Iz življenja …
Sv. Anton Puščavnik se je rodil okoli leta 251 v Komi (v Srednjem Egiptu) v bogati družini. Ko so mu umrli starši, je v sebi začutil Božji klic. Močno so se ga dotaknile Jezusove besede bogatemu mladeniču:
»Če hočeš biti popoln, pojdi, prodaj, kar imaš, in daj ubogim in imel boš zaklad v nebesih«.
Sv. Anton je storil prav to. Ubogim je razdal podedovano premoženje, poskrbel je le za svojo mlajšo sestro, sam pa je odšel v puščavo, kjer je živel v pokori in molitvi.

20 let ni spregovoril besede
Sv. Anton je dvakrat prišel tudi v mesto Aleksandrijo: Prvič je prišel leta 311, kjer je javno oznanjal evangelij, kljub cesarjevemu preganjanju kristjanov. S tem je želel opogumiti kristjane, nato pa se je vrnil v puščavniško življenje, kjer dvajset let ni z nikomer spregovoril niti besedice. Drugič je prišel malo pred smrtjo, in sicer na prošnjo sv. škofa Atanazija (god 2. maj), da bi tam branil pravo vero zoper arijance.

6.000 posnemovalcev?
Anton je s svojim zgledom puščavniškega življenja pritegnil mnogo posnemovalcev puščavnikov, po nekaterih virih približno 6.000. Pripisujejo mu številne čudeže, napisal je tudi nekaj pisem. Pravijo mu tudi »Anton Veliki«.
Umrl je leta 356 v Gornjem Egiptu, star 105 let.
Njegovo življenje je kmalu popisal njegov učenec sv. Atanazij Aleksandrijski in s tem spodbudil razcvet meništva.
Pozneje pa je nastalo veliko legend, po zaslugi katerih je pogosto prikazan poleg prašičev, kot simbol nečistosti, ki jo je junaško premagoval.

Upodobitve
Umetniki sv. Antona Puščavnika najpogosteje upodabljajo s prašičkom, zvoncem in palico. Pogosto je obkrožen tudi z drugimi živalmi in demoni.

Zakaj je upodobljen s prašičkom?
Obstojijo tri razlage o »Antonovem prašičku«
1. razlaga: V puščavi ga je več let skušal hudobni duh z različnimi skušnjavami, a ga je Anton končno premagal. Ker je za Jude prašič obredno nečista žival in simbol greha nečistosti, so Antona začeli upodabljati s prašičem.
»Nihče ne more priti v Božje kraljestvo, ne da bi bil skušan. Odvzemi skušnjave in nihče ne bo odrešen.« (Anton Puščavnik, Iz Izreki svetih starcev)
2. razlaga: Po izročilu so včasih vaščani prašiče pasli na pašnikih zunaj naselij in pri tem eno od živali označili z zvoncem. Ta je običajno pripadala skupnosti in bila zaklana 17. januarja, to je na god sv. Antona Puščavnika. Ta »Antonov prašiček« je zato v srednjem veku postal atribut svetnika. Tako je sv. Anton Puščavnik postal tudi zaščitnik prašičkov, pa tudi kmetov in obrtnikov.

3. razlaga, ki je najverjetnejša. Sv. Antona Puščavnika so močno častili člani pobožne družbe hospitalitov ali antonianov. Darove za svoje oskrbovance so običajno zbirali sami, pri čemer so imeli v rokah dolgo palico z zvončkom, s katerim so opozarjali na svoj prihod. Pri tem so jim po mestnih ulicah dovolili voditi prašičke, ki so jim bili podarjeni …

Zavetnik
Je zavetnik kmetov, mesarjev in domačih živali (zlasti prašičev). Nanj se obračajo pri kožnih boleznih, zastrupitvah, kugi …

Molimo
Dobri Oče, sv. Antonu Puščavniku si dal milost,
da ti je v puščavi služil s čudovitim življenjem.
Po njegovi priprošnji naj se odpovedujemo sebi
in tebe nad vse ljubimo. Amen.

Cerkve v Sloveniji:
Sv. Antonu Puščavniku je pri nas posvečenih 33 cerkva in dve kapeli.

Župnijske CERKVE posvečene sv. Antonu Puščavniku:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Bilje (KP)
Bilje

2.
Brezovica (LJ)
Brezovica pri Ljubljani

3.
Divača (KP)
Divača

4.
Hrpelje – Kozina (KP)
Hrpelje

5.
Korte (KP)
Korte

6.
Stoperce (CE)
Stoperce

7.
Sv. Anton (KP)
Sv. Anton

8.
Sv. Anton v Slovenskih Goricah (MB)
Cerkvenjak

9.
Škrbina (KP)
Škrbina

10.
Špitalič (LJ)
Špitalič

11.
Železniki (LJ)
Železniki

Podružnične CERKVE:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Bizeljsko (CE)
Drenovec

2.
Bovec (KP)
Čezsoča

3.
Brestanica (CE)
Gornji Leskovec

4.
Dobrava (LJ)
Otoče (++)

5.
Dobrnič (NM)
Dolenja Selca

6.
Dragatuš (NM)
Golek (++)

7.
Kanal (KP)
Kanalski Vrh

8.
Knežak (KP)
Koritnice

9.
Kočevska reka (NM)
Štalcarji (pokopališka) – le zidovi

10.
Košana (KP)
Neverke

11.
Laško (CE)
Rečica

12.
Ljubljana – Podutik (LJ)
Ljubljana (Glinice)

13.
Luče ob Savinji (CE)
Podvolovjek

14.
Podzemelj (NM)
Krasinec (++)

15.
Ravne na Koroškem (MB)
Ravne na Koroškem

16.
Stari trg pri Ložu (LJ)
Babna Polica

17.
Sv. Lovrenc na Dravskem polju (MB)
Župečja vas

18.
Šentvid pri Stični (LJ)
Rdeči Kal

19.
Šoštanj (CE)
Skorno

20.
Tomaj (KP)
Šepulje

21.
Toplice (NM)
Meniška vas

22.
Vrhnika (LJ)
Verd

KAPELE

1.
Koprivnik v Bohinju (LJ)
Pokljuka – Goreljek

2.
Ribnica (LJ)
Jelenov Žleb

Gradiva:

Sv. Anton Puščavnik (v ang.) – 4:33 min

O Antonu Puščavniku (v hrv.) – 2:23 min

O sv. Antonu Puščavniku – Pogled na KRAJE, kjer je prebival (v nem.) – 10:00 min

Drugi svetniki dneva:

Bl. Anton Koprski, redovnik
Sv. Sulpicij iz Bourgesa, škof
Bl. Terezij Olivelli, pravnik, mučenec

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Marjeta Ogrska: Triletna v samostan
2029-01-18
Nekatere Marjete godujejo danes, večina pa verjetno 20. julija, ko se spominjamo sv. Marjete Antiohijske (god 20. julij), ki je ena od štirinajstih priprošnjikov v stiski.

Iz življenja …
Zaobljubljeni otrok
Sv. Marjeta Ogrska je bila rojena leta 1242 na gradu Turoc v Klisi na Ogrskem (Madžarskem) kot deveta od desetih otrok ogrskemu kralju Beli IV. in kraljici Mariji Laskaris s cesarskega dvora v Carigradu. Leto dni pred Marjetinim rojstvom so Madžarsko prizadeli vpadi Mongolov in oče Bela se je takrat za rešitev iz stiske zaobljubil, da bo otroka, ki se bo rodil, posvetil Bogu.

Življenje mistikinje v samostanu
Tako so komaj triletno Marjeto že izročili dominikankam v Vespirmu. Pri dvanajstih letih je naredila redovne zaobljube v samostanu, ki ga je zanjo dal postaviti njen oče na Zajčjem otoku (pozneje Marjetinem otoku) na Donavi blizu Budimpešte, v katerem je ostala vse do svoje smrti.
Marjeta se je popolnoma posvetila Kristusu, asketskemu življenju, služenju bolnim in delom usmiljenja. Moč za svoje delo je črpala iz evharistične daritve. Veliko je premišljevala Jezusovo trpljenje. Gojila je pobožnost do Marije in prebirala Sveto pismo.
Je ena največjih srednjeveških mistikinj tistega časa.
Umrla je 18. januarja 1270, stara komaj osemindvajset let.

Čudeži po smrti
Njen grob so kmalu obiskovali številni verniki in romarji od vsepovsod in začela so se številna uslišanja in čudeži.

Zavetnica
Je zavetnica pred poplavami, v spomin na dogodek, ko je čudežno ustavila poplave na Donavi.

Upodobitve
Sv. Marjeto Ogrsko umetniki upodabljajo kot dominikanko z lilijo in knjigo v roki, včasih tudi s stigmami. Pogosto je ob njej krona.

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Friderik I. Baraga: Slovenski misijonar med Indijanci
2029-01-19
Morda bomo Slovenci kmalu 19. januarja obhajali god Ireneja Friderika Barage, velikega misijonarja med ameriškimi Indijanci in našega svetniškega kandidata.

Iz življenja …
ČBs Friderik Irenej Baraga je bil rojen 29. junija 1797 v gradu Mala vas (danes Knežja vas) pri Dobrniču. Ko je bil dveleten, se je družina preselila v grad Trebnje.
V času šolanja je v Ljubljani stanoval pri dr. Juriju Dolinarju, laičnem profesorju v škofijskem semenišču, in se je učil več jezikov. Bil je tudi zaročen, a Bog je odločil drugače.

Preobrat ob srečanju s svetnikom
Ko je šel leta 1816 študirati pravo na Dunaj, se je tam seznanil s sv. Klemenom Mario Dvoržakom. Pod njegovim duhovnim vodstvom se je odločil za duhovniški poklic in se v Ljubljani vpisal v bogoslovje: Leta 1823 je prejel duhovniško posvečenje.
»Svetost ne obstoji v tem, da bi služili Bogu, kjer bi sami hoteli, ampak kjer Bog hoče in kakor Bog hoče.« (Baraga)
Kaplanoval je v Šmartinu pri Kranju in Metliki.

Indijanski škof
Leta 1830 je odšel v Ameriko misijonarit med Indijance. Najprej je uspešno misijonaril med Indijanci iz roda Otava in se učil otavščine, nato pa še med Indijance rodu Očipve. Leta 1853 je bil posvečen v škofa v Cincinnatiju v Ohiu, njegovo prvo škofovsko mesto je bilo Sault Ste. Marie, ki pa ga je kasneje prenesel v Marquette. Da bi dobil novih misijonarjev, je leta 1854 prišel v Evropo. Baraga ni nikoli meril daljav, kadar je šlo za rešitev duš. Večkrat je med potjo spal na snegu, da je prišel do ljudi. Zaradi naporov je začel bolehati. Umrl je 19. januarja 1868. Pokopan je v marquettski stolnici.

Dela
Napisal je več slovenskih in indijanskih nabožnih knjig ter pomembno knjigo Geschichte, Charakter, Sitten und Gebräuche nordamerikanischen Indianer (Zgodovina, značaj, šege in običaji severnoameriških Indijancev), s katero je Evropejce seznanil o Indijancih. Pomembni sta predvsem njegova slovnica in slovar očipvejskega jezika. Bil je tudi dober risar in slikar …

Postopek za beatifikacijo
Škofijski postopek za njegovo beatifikacijo so vodili v škofiji Marquettu, kjer je deloval. Leta 2012 je kardinalska komisija potrdila junaško stopnjo kreposti škofa Baraga. Tako je papež Benedikt XVI. 10. maja 2012 odobril, da škofa Friderika Ireneja Baraga odslej smemo klicati častitljivi Božji služabnik. Za njegovo beatifikacijo je potrebno le še priznanje čudeža na njegovo priprošnjo.

Molitev za beatifikacijo
Vsemogočni Bog, Oče luči,
ki od tebe pride vsak dober dar
in ki si nam po svojem častitljivem služabniku
škofu Frideriku Ireneju Baragu
poslal tako velikega misijonarja, učitelja in pastirja,
usliši naše pobožne molitve in poveličaj ga,
da bo pred vesoljno Cerkvijo prištet k zveličanim.
To prosimo po Kristusu, našem Gospodu.
Amen.
Oče naš… Zdrava Marija… Slava Očetu…
Na Baragovo priprošnjo mi podeli milost, za katero prosim …

Gradiva:

RADIJSKA IGRA ob slikicah za otroke – 1:20:07 min

Oratorijska HIMNA 2018 s koreografijo – 1:51 min

PREDSTAVA Le eno je potrebno ob 150 letnici smrti Barage – 20:45 min

ŠMARNICE F. Baraga

FILM – odlomki iz napovednika (v ang.) – 0:40 min

Več na spletni strani škofije Marquette (ZDA) >>>

Drugi svetniki dneva:

Sv. Germanik, mučenec

Foto: Zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Fabijan in Sebastijan: V življenju nista bila skupaj
2029-01-20
Sv. Sebastijan (Boštjan) je že od nekdaj v družbi s sv. Fabijanom, čeprav svetnika v življenju nista imela nobene zveze.
Druži ju le dan smrti ali dan prenosa relikvij v nov grob in skupno češčenje.
Oba hkrati kličemo tudi v litanijah vseh svetnikov.

“Sv. Fabijan in Sebastijan sok v drevju poženeta.”

Sv. Fabijan
Sv. Fabijan je bil leta 236 izvoljen za papeža. Zgodovinar Evzebij pripoveduje, da je namig za njegovo izvolitev prišel iz nebes. Ko je rimska krščanska občina iskala novega papeža, in se je na Fabijanovo glavo usedel golob, so zbrani to razumeli kot Božje sporočilo in ga izvolili za papeža.
Cerkev je modro vodil štirinajst let. Rimsko skupnost je razdelil na sedem delov (pokrajin), ki jih je upravljalo sedem diakonov; eden od njih je bil tudi sv. Lovrenc. Sedmim diakonom, ki so skrbeli vsak za svoj del mesta, je dal pomočnike (subdiakone), ki so zbiral informacije in beležili dejanja mučencev. Fabijan je začel preurejati podzemne grobnice, danes znane kot Kalistove katakombe.
Papež Fabijan je bil prva žrtev cesarja Decija, ki je zavladal leta 249, in je začel preganjati kristjane. Cesar je papežu Fabijanu sodil sam, in sicer 20. januarja 250. Pokopan je v Kalistovih katakombah, kjer je še danes mogoče videti njegovo fresko.
Upodabljajo ga kot papeža s tiaro in golobom na glavi, poleg ima tudi meč in palmo.
Sv. Fabijan je zavetnik vodovodarjev, kovačev in lončarjev.

Sv. Sebastijan (Boštjan)

Drugi mučenec, ki se ga danes spominjamo, pa je sv. Boštjan. Po legendi je bil Boštjan vojak v službi cesarja Dioklecijana in skrit kristjan. Ko se je začelo preganjanje kristjanov, je obiskoval ječe, v katere je kot rimski vojak imel prost dohod, in v njih tolažil svoje brate v veri in jih krepčal za poslednji boj.
Ko so njegova dejanja odkrili, ga je Dioklecijan obsodil na grozno smrt, ki je naslikana v številnih različicah. Privezali so ga h kolu, spretni strelci pa so s puščicami streljali vanj. To je bilo 20. januarja po letu 250.
Upodabljajo ga privezanega na steber in s puščicami v telesu, včasih tudi s palmo.
Sv. Boštjan je bil v zgodnjih stoletjih prvi zavetnik zoper kugo, pozneje pa skupaj s sv. Rokom, ki je polagoma stopil na njegovo mesto. Sv. Botšjan je priprošnjik zoper kužne in nenadne nalezljive bolezni. Je zavetnik vojakov, lovcev …

Cerkve v Sloveniji

Obema, sv. Fabijanu in sv. Boštjanu je posvečenih 6 cerkva.

Sv. Fabijan in Sebastijan (Boštjan)

PODRUŽNIČNE cerkve posvečene sv. Fabijanu in sv. Boštjanu:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Dobova (škofija CE)
Mostec

2.
Kranj /Sv. Boštjan, Fabijan in Rok/ (nadškofija LJ)
na Pungartu

3.
Loka pri Zidanem mostu (škofija CE)
Polana

4.
Podgraje (škofija KP)
Fabci

5.
Stari trg ob Kolpi (škofija NM)
Predgrad

6.
Vinica (škofija NM)
Gornji Suhor

Sv. Sebastijan (Boštjan)
Samo sv. Boštjanu pa je posvečenih še 9 cerkva kot je razvidno sledečih tabel.

ŽUPNIJSKA cerkev posvečena sv. Boštjanu:

Št.
Župnija (Škofija)

1.
Pečarovci (škofija MS)

PODRUŽNIČNE cerkve posvečene sv. Boštjanu:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Brestanica (škofija CE)
Brestanica

2.
Črnomelj (škofija NM)
Mestna Loza

3.
Dravograd (nadškofija MB)
Sv. Boštjan

4.
Ilirska Bistrica (škofija KP)
Zarečje

5.
Klanec (škofija KP)
Petrinje

6.
Komenda (nadškofija LJ)
Moste

7.
Sv. Peter pod Svetimi gorami (škofija CE)
Svete gore

8.
Žetale (škofija CE)
Rogatnica

Gradiva:

Sv. Fabijan in Boštjan (v hr.) – 1:51 min: https://www.youtube.com/watch?v=n311HRw7BOU

Drugi svetniki dneva:

Evtimij Veliki, puščavnik, opat
Jožef Nascimbeni, duhovnik
Marija Kristina brezmadežnega spočetja, redovnica, ustanoviteljica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Neža: Zavetnica devic, zaročencev, otrok, živali (zlasti ovac)
2029-01-21
Na slovenskem je znan pregovor, da sv. Neža kuram rit odveže (da začno nesti).
Sv. Neža (Angeza) je bila ena izmed najbolj slavnih krčanski devic. V svojih spisih so jo slavili tudi največji cerkveni pisci kot sv. Ambrož Milanski (god 7. december), sv. Hieronim (god 30. september), sv. Avguštin (god 28. avgusta).
Komaj 12-letna je izpričala ljubezen do Kristusa z mučeniško smrtjo.

Običaji
Prvi krščanski rimski cesar Konstantin Veliki je na grobu sv. Neže v Rimu zgradil nekaj desetletij po njeni smrti veličastno baziliko.
Še danes v tej cerkvi ob Nomentanski cesti vsako leto na god svete Neže blagoslovijo dva jagenjčka, ki ju potem zakoljejo na veliki petek v spomin na velikonočno jagnje Jezusa Kristusa, iz njune volne pa stkejo palije za nadškofe in metropolite.

Iz življenja …
Po starem izročilu se je rodila leta 237/291 v plemiški rimski družini. Že od otroštva je bila kristjanka in Kristusu obljubila večno devištvo.
Ker je bila bogata in lepa, je imela pri dvanajstih letih številne občudovalce, ki pa jih je odklanjala. Zasnubil jo je celo sam sin rimskega cesarskega namestnika. Neža je zaroko odklonila, češ da je že zaročena z nebeškim Ženinom.

Ko je užaljeni ženin podrobneje ugotovil, da je Neža kristjanka, jo je naznanil oblastem. Biti kristjan je bilo v tedanji dobi preganjanja zločin proti državnemu redu. Nežo so obtožili in privedli na sodišče, kjer pa je neustrašno pričevala o veri in deviškosti. Njen notranji žar je bil močnejši od vseh groženj in bolečin. Ker pa je bila usmrtitev devic nezakonita, so jo najprej odpeljali v bordel, kjer jo je želel prefektov sin posiliti, a je mrtev padel po tleh. Neža ga je z molitvijo obudila, in zaradi česar je bila obtožena čarovništva in obsojena na smrt. Na koncu naj bi jo neki vojak zabodel z mečem oz. ji odsekal glavo – umrla je kot jagnje, leta 250/304 v Rimu, stara komaj 12 ali 13 let.
Ljudje so občudovali njen pogum pri komaj trinajstih letih. Čeprav je bila še zelo mlada, je bila duhovno zrela in se zavedala svojih večnih vrednot. Izročilo pravi, da se je osem dni po svojem koncu prikazala staršem z jagnjetino v roki in jih potolažila z veliko slavo, ki si jo je zaslužila s svojo mučeniško smrtjo. Njeno češčenje se je hitro razširilo, njeno ime se nahaja v rimskem kanonu. V njeno čast je bila v Rimu nad njenim grobom postavljena velika bazilika, darovalka pa je bila Konstancija, hči cesarja Konstantina.

Zavetnica
Njeno ime Agnes razlagajo iz lat. besede agnus, ki pomeni “jagnje”, ki ima pri kristjanih simboličen pomen.
Sv. Neža je zavetnica deviške čistosti; devic, zaročencev, vrtnarjev, otrok, žrtev posilstva, živali (zlasti ovac), pastirjev. Kmetje so Neži zaupali tudi kure, kar kaže pregovor Sveta Neža kuram rit odveže.

Upodobitve
Upodabljajo jo kot mlado dekle s palmo in jagnjetom kot simbolom deviškosti in nedolžnosti; upodabljajo jo tudi na grmadi.

Molimo
Vsemogočni Bog, slabotne v očeh tega sveta si izbiraš,
da ponižaš mogočne.
Ko obhajamo god svete mučenke Neže, nam daj,
da jo bomo posnemali v neomajni veri. Amen

Cerkve v Sloveniji posvečene sv. Neži

Na slovenskih tleh je sv. Neži posvečenih 19 cerkva ter ena kapela, sicer pa pri nas skorajda ni baročne cerkve brez njenega kipa ali slike.

ŽUPNIJSKA cerkev posvečena sv. Neži:

Št.
Župnija (Škofija)

1.
Sela pri Kamniku (LJ)

PODRUŽNIČNE cerkve:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Blagovica (LJ)
Golčaj

2.
Dobovec (LJ)
Kum

3.
Dobrnič (NM)
Knežja vas

4.
Dobrova (LJ)
Brezje

5.
Fram (MB)
Fram

6.
Griže (CE)
Liboje

7.
Hinje (NM)
Lopata

8.
Hinje (NM)
Seč

9.
Kovor (LJ)
Brezje pri Tržiču

10.
Raka (NM)
Vrh

11.
Sele pri Slovenj Gradcu (MB)
Vrhe

12.
Sevnica (CE)
Zagradec (Čanje)

13.
Skopo (KP)
Krajna vas (++)

14.
Sv. križ – Gabrovka (NM)
Vodice

15.
Šentrupert (NM)
Zaloka

16.
Vače (LJ)
Gornja Slivna

17.
Zagorje ob Savi (LJ)
Bukovje

18.
Zreče (MB)
Golika

KAPELA:

1.
Radovica (NM)
Boldraž

Gradiva:

Sv. Neža (v hrv.)

Sv. Neža (v ang.) – 1:47 min

Sv. Neža (v ang.) – 2:43 min

Zgodba za otroke o sv. Neži (v ang.) – 9:39 min

Drugi svetniki dneva:

Epifanij Pavijski, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Vincencij: Zavetnik vinogradnikov
2029-01-22
Sv. Vincencij iz Saragoze, diakon in mučenec v času cesarja Dioklecijana, je zavetnik vinogradov in vinogradnikov. Ta dan v vinogradih začne z rezjo vinske trte.

Pregovori
Če na Vinka sonce sveti, bo dosti rujnega vinca v kleti.
Če na sv. Vincencija od strehe kaplja, bo obilo vina.
Vrabci imajo na Vincencijevo zaroko, na Balantovo (Valentinovo, 14. febr.) pa poroko.

Iz življenja …
Sv. Vincencij iz Saragoze je najbolj znan španski mučenec. Pod vodstvom tamkajšnjega Valerija, škofa v Saragozi je v svetih znanostih močno napredoval. Posvečen je bil v diakona. Ker je bil izvrsten pridigar, je smel razlagati Božjo besedo po škofiji – škof je imel namreč govorno napako. Upravljal je tudi z materialnimi sredstvi škofije in skrbel za revne, kar je bila včasih pač služba diakonov.
Ko se je v začetku 4. stoletja začelo preganjanje kristjanov, so oba okoli leta 304 zgrabili in odvlekli v Valencio, kjer so ju dolgo zadržali v zaporu. Vztrajno sta se upirala vsem poskusom, da bi ju odvrnili od krščanstva. Vincencij je v imenu škofa govoril tako prepričljivo in spretno, so ga dali mučiti, škofa Valerija pa izgnali v Galijo, kjer je tudi umrl.
Vincencij je umrl mučeniške smrti; križali so ga, pekli na ražnju, bičali …, vendar ga niso mogli s tem odvrniti od vere … Na koncu je podvrgel bolečinam in umrl mučeniške smrti. Njegovo truplo so hoteli dati pticam ujedam, a so ga ubranili krokarji. Zato so nanj navezali mlinski kamen in ga potopili v morje, a ga je kmalu naplavilo na obalo, tako da so ga imeli kristjani priložnost vzeti. Pokopala ga je pobožna vdova.

Zavetnik
Je zavetnik vinogradnikov, steklarjev, mornarjev …, pa tudi Valencije, Zaragoze in Portugalske.

Upodobitve
Upodabljajo ga kot mladega diakona s palmo, knjigo, križem ali grozdom. Včasih je ob njem mlinski kamen, raženj ali krokar.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Sv. Anastazij, mučenec
Gl. Lavra Vicuna, devica
Gl. Remigij del Papiol, redovnik, mučenec (blaženi 2015)
Sv. Teodolinda, kraljica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Marijina in Jožefova zaroka
2029-01-23
Spomin Marijine zaroke z Jožefom so v Katoliški cerkvi začeli praznovati šele v srednjem veku.

O Marijini zaroki in njeni poroki z Jožefom iz Nazareta iz Svetega pisma ne izvemo nič konkretnega.

V Svetem pismu piše: »Z rojstvom Jezusa Kristusa je bilo tako: Njegova mati Marija je bila zaročena z Jožefom.« (Mt 1,18)
Legende temeljijo na tem mestu v Matejevem (1,18) in Lukovem (2,5) evangeliju, kjer sta Marija in Jožef označena kot zaročena. Te legende pa so imele pomembno vlogo v pobožnosti in umetnosti vse do baroka.
Marijin in Jožefov zaročni obred je najverjetneje potekal v Nazaretu. Zaroka je bila po Mojzesovi postavi tako pomembna in slovesna kot poroka sama, a zaročenca po zaroki še nista bivala skupaj; ampak šele po poroki. Tako je bilo tudi z Jožefom in Marijo.
Ko pa je Jožef spoznal, da je v tem času Marija spočela od Svetega Duha, je ni odslovil, temveč jo je vzel k sebi.

Cerkve v Sloveniji
Marijini zaroki sta pri nas posvečeni dve podružnični cerkvi, in sicer:

na Rakitniku v župniji Matenja vas (škofija Koper) ter
pokopališka cerkev Na Žalah v župniji Kamnik (nadškofija Ljubljana).

Drugi svetniki dneva:

Bl. Benedikta Bianchi Porro, laik (beatifikacija 2019)
Sv. Ildefonz, nadškof
Sv. Janez Aleksandrijski, patriarh

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Svetu Frančišek Saleški: Zavetnik novinarjev, učiteljev
2029-01-24
“Božja ljubezen je vselej veliko večja od naše bolečine.”
“Ljubezen med krepostmi je kakor Sonce med planeti; daje jim sijaj in lepoto.”
“S kapljo medu se ujame več muh (duš), kakor pa s celim sodom kisa (nejevolje).”

Sv. Frančišek Saleški velja za utemeljitelja moderne katoliške duhovnosti. Intelektualno je vplival na nekatere najvidnejše osebnosti 17. stoletja v Franciji. Je cerkveni učitelj.
Leta 1610 je skupaj s sv. Ivano Frančiško Šantalsko (god 12. avgust) ustanovil red salezijank.

Iz življenja …
Frančišek Saleški z gradu Sales v Savojski deželi se je rodil 21. avgusta 1567 v Thoresu v Franciji. Bil je najstarejši od desetih otrok. V mladosti je nekaj časa trpel zaradi prepričanja janzenizma, da bo pogubljen. Na posebno Marijino priprošnjo je te janzenistične zmote premagal in kasneje postal oznanjevalec ljubezni Jezusovega Srca. Starši so mu začrtali posvetno kariero, zaradi česar je študiral pravo na univerzah v Parizu in Padovi, a je v tem času v sebi začutil duhovniški poklic.
Leta 1593 je prejel mašniško posvečenje in nastopil kot odličen pridigar in zelo iskan spovednik. Misijonaril je v ženevski škofiji, ki se je, žal, oprijela protestantskega kalvinskega nauka, in zaradi česar je bilo tamkajšnjih vernikom pogosto prepovedano poslušati njegove pridige. Zato jih je Frančišek tiskal na letake in jih povsod pripenjal. Ker je požel velik uspeh, v Katoliško Cerkev se je tedaj vrnilo nad 70.000 ljudi, je že po treh letih prejel (1602) škofovsko posvečenje. Kot ženevski škof si je prizadeval uveljavljati reforme Tridentinskega cerkvenega zbora (1545–1563), reformiral je samostane in duhovščino, organiziral krščanski nauk za otroke in odrasle ter obiskal vse župnije škofije. Umrl je 28. decembra 1622 v Lyonu v Franciji.
Napisal je Theotim (traktat o Božji ljubezni) in Filoteja (vodnik po verskem življenju), klasiko duhovne literature.
Leta 1610 je skupaj s sv. Ivano Frančiško Šantalsko (god 12. avgust) ustanovil red salezijank, ki združujejo kontemplacijo in molitev z dejavno ljubeznijo do bližnjega. V grbu, ki ga je določil zanje, je upodobljeno Jezusovo Srce, prebodeno z dvema puščicama in obdano s trnjevo krono.

Molitev sv. Frančiška Saleškega
Kličem k Tebi, o moj Bog, izrekam Tvoje sveto ime,
ne da bi te mogel kdajkoli popolnoma spoznati.
Gospod, moj Bog, večji si od naših besed, globlji od naših misli, višji od naših želja.
Daj nam, o Bog, ki si tako velik in tako blizu, živo srce, nove oči,
da te prepoznamo in te sprejmemo, ko prideš k nam.
Delajmo v blagor mladine in v vseh okoliščinah življenja delujmo po zgledu ljubezni,
ki je blaga, potrpežljiva in dejavna. Amen.

Zavetnik
Frančišek Saleški je zavetnik katoliškega tiska, pisateljev in novinarjev; spovednikov, učiteljev; salezijank.

Upodobitve
Najpogosteje je upodobljen kot škof s knjigami, s trnjem ovito srce, včasih skupaj z Ivano Frančiško Šantalsko.

Molimo
O Bog, po tvoji dobroti je sv. škof Frančišek Saleški
vsem postal vse, da bi ljudi vodil k tebi.
Po njegovem zgledu naj tudi mi potrpežljivo služimo svojim bratom
in tako razodevamo tvojo očetovsko ljubezen. Amen.

Cerkve na Slovenskem
Sv. Frančišku Saleškemu je pri nas posvečena ena kapela, in sicer v škofijskem gradu Goričane v župniji Preska, to je na teritoriju Ljubljanske nadškofije.

Gradiva:

CITATI sv. Frančiška Saleškega – O DEJAVNI LJUBEZNI (slov.)
CITATI sv. Frančiška Saleškega – O ODREŠENIKOVI LJUBEZNI (slov.)

Sv. Frančišek Saleški (v hr.) – 2:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=QYIOJmkBkHU

Drugi svetniki dneva:

Felicijan, škof, mučenec

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Praznik: Spreobrnitev apostola Pavla
2029-01-25
Mesec dni po božiču se od 7. stoletja spominjamo spreobrnjenja farizeja Savla v poznejšega apostola Pavla.

“Med potjo, ko se je bližal Damasku … je padel na tla in zaslišal glas, ki mu je rekel: ‘Savel, Savel! Zakaj me preganjaš?’ Rekel je: ‘Kdo si, Gospod?’ Glas pa je odgovoril: ‘Jaz sem Jezus, ki ga ti preganjaš’.” (Apd 9, 3–6)

O spreobrnitvi …
Apostol Pavel iz Tarza je sprva vneto preganjal privržence Jezusa Kristusa in poskušal uničiti nastajajočo krščansko Cerkev. Dogodek v Damasku pa je radikalno spremenil njegovo življenjsko pot.
Po videnju pred Damaskom je iz preganjalca Kristusa postal apostol. Iz Savla je postal Pavel.
O njegovi spreobrnitvi poročajo Apostolska dela (Apd 9,1–19; 22,1–21) in Pismo Galačanom (Gal 1,11–24). Kaj je razvidno iz njih?
Spreobrnitev apostola Pavla, Carravagio, vir: https://commons.wikimedia.org/
Razvidno je, da je Bog dal pobudo in se Savlu prikazal na poti Damask. Preko luči in glasu, ki je značilna za Božja razodetja, se je Vstali Gospod prikazal Savlu in ga vprašal za razlog njegovega početja: »Savel, Savel! Zakaj me preganjaš?« (Apd 9,4). Jezus ni rekel, zakaj preganjaš moje učence. Jezus in njegovo telo Cerkev sta eno. Pavel je padel na tla. Ko se je postali na noge, ni videl ničesar, postal je slep. Kristusova luč ga je zaslepila in postal je slep. Iz močnega, vplivnega in neodvisnega moža je postal slaboten, potreben pomoči in odvisen od drugih, saj ni videl.
Pavel je po spreobrnjenju in daljši notranji in zunanji pripravi na svoje poslanstvo evangelij neustrašno ponesel poganskim ljudstvom. Zavedal se je, da ga je Kristus poklical za apostola. Odtlej ga pri širjenju Božjega kraljestva ni moglo nič ustaviti.
»Živeti je zame Kristus in umreti dobiček.« (sv. Pavel)

V razmislek …
Kaj se lahko naučimo iz spreobrnitve apostola Pavla?
Morda to, da krščanstvo ni neka nova filozofija ali nova morala. Kristjani smo le, če se srečamo z Jezusom Kristusom. Jezus se nam verjetno ne razodene na na tako veličasten način, kot se je sv. Pavlu, ki ga je naredil za apostola vseh narodov. Toda tudi mi ga lahko srečamo. Na kakšen način? Morda pri branju Svetega pisma, v molitvi, v liturgičnem življenju Cerkve, v dobrodelnosti …

Pavel je rekel: »Ne delam namreč tega, kar hočem, temveč počenjam to, kar nočem.« (Rim 7,15)

Molimo
Bog, oče vseh ljudi,
napolni nas s tisto gorečo vero,
ki je razvnemala apostola Pavla
pri širjenju tvoje slave. Amen.

Vremenski pregovori
Če je na sv. Pavla spreobrnjenje lepo vreme, bo dobro leto.
O sv. Pavla spreobrnjenju se zima lomi.
Sv. Pavel dene pol zime na kavelj.

Cerkve v Sloveniji
Spreobrnitvi apostola Pavla je pri nas posvečenih 7 cerkva (3 župnijske, 4 podružnične), kot je razvidno iz spodnje tabele.

Vse tri ŽUPNIJSKE CERKVE, ki so posvečene spreobrnitvi apostola Pavla, so na teritoriju ljubljanske nadškofije: župnija Mavčiče, Stara Oselica in Vrhnika.

PODRUŽNIČNE CERKVE pa so v štirih župnijah:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Cerkno (škofija KP)
Straža

2.
Grahovo (nadškofija LJ)
Žerovnica (pokopališka)

3.
Komenda (nadškofija LJ)
Križ

4.
Senovo (škofija CE)
Brezje

Video gradiva:

Praznik Spreobrnjena apostola Pavla (v hr.): https://www.youtube.com/watch?v=DpiZIHfhiUo

Spreobrnjenje apostola Pavla na poti v Damask – odlomek iz FILMA (v ang.) – 2: 51 min: https://www.youtube.com/watch?v=KevM38YVjCk

O apostolu Pavlu – spregovorijo soustvarjalci FILMA (v ang.) – 3:21 min: https://www.youtube.com/watch?v=-qyulENuDQg

Pavlovo spreobrnjenje: https://www.youtube.com/watch?v=bbxcFpHvIIc

O Pavlovem spreobrnjenju, Scott Hahn (v ang.) – 12:49 min: https://www.youtube.com/watch?v=OXk7a3blph4

Pavlovo spreobrnjenje, Caravagio (v ang.) – 5:56 min: https://www.youtube.com/watch?v=2b77G8Ysjck

Drugi svetniki dneva:

Ananija iz Damaska, mučenec

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Timotej in Tit: Pavlova učenca
2029-01-26
Škof Timotej in Tit sta bila zvesta učenca, privrženca in spremljevalca sv. Pavla.
Ker njun smrtni dan ni znan, se ju spominjamo na dan po prazniku spreobrnitve njunega učitelja, ki ju je tudi krstil.

Sv. Timotej
Rodil se je okrog leta 7 v Listri, ki leži v današnji Turčiji. Njegov oče je bil pogan (Grk), mati Evnika pa Judinja. Spreobrnil se je ob sv. Pavlu okoli leta 47 na njegovem prvem misijonarskem potovanju. Postal je Pavlov najljubši učenec in ga spremljal na številnih misijonskih potovanjih. Pavel ga je leta 65 v Efezu posvetil za škofa. Od štirinajstih Pavlovih pisem le tri pisma ne omenjajo Timoteja. Dve pismi pa je pisal direktno njemu samemu, t. i. 1 in 2 pismo Timoteju. Ko so Pavla prijeli in je bil zaprt v rimski ječi, ga je kot zvesti učenec obiskal in ostal pri njem vse do Pavlove mučeniške smrti (leta 67). Tudi Timotej je umrl mučeniške smrti, a v Efezu okoli leta 80 ali 97. Ko je poskušal pridigati poganom, ki so slavili svoje malike, so ga pretepli, vlekli po ulicah in na koncu kamenjali do smrti.
Zavetnik: K sv. Timoteju se priporočajo pri želodčnih boleznih in prebavnih motnjah, in kar je povezano s Pavlovim prijaznim nasvetom:
»Ne pij več le vode, temveč popij malo vina zaradi želodca in svojih pogostih bolezni.« (1 Tim 5,23)

Sv. Tit
Izhaja iz poganske grške družine, po vsej verjetnosti iz Antiohije. Verjetno se je spreobrnil ob samem sv. Pavlu. Pavel ga je leta 63 postavil za škofa na otoku Kreti. Zanj je sestavil pismo, t. i. pismo Titu. Tit je umrl na Kreti, star 95 let. Je zavetnik Krete.
Upodobitve: Sv. Tita upodabljajo z obrazom žarečim od žarkov; včasih je v ozadju poganski tempelj, ki se ruši.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Alberik, Robert in Štefan, ustanovitelji cistercijancev
Jožef Gabrijel Brochero, duhovnik
Pavla Rimska, vdova

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Angela Merici: Ustanoviteljica uršulink
2029-01-27
Sv. Angela Merici je ustanoviteljica uršulink. Kako, da se imenujejo uršulinke?

Iz življenja …
Sv. Angela se je rodila 21. marca 1474 v Desenzanu v Italiji. Sedemčlanska družina se je vzdrževala s trgovsko dejavnostjo in poljedelstvom. V najstniških letih so ji umrli starši in sestra. Z najmlajšim bratcem se je preselila k stricu v Saló, kjer se je vključila v družabno življenje višjega meščanskega sloja.
Njeno življenje je polno videnj, ki so vplivala na njene življenjske odločitve. Posledica enega izmed njih je bil njen vstop v frančiškanski tretji red. Ko sta se starejša brata odselila, se je Angela vrnila na domače posestvo v Desenzano, kjer je živela skoraj 20 let preprosto in skrito podeželsko življenje. Rada je brala duhovne knjige, veliko molila in opravljala dela usmiljenja. Poromala je v Sveto deželo in Rim.
Leta 1516 so jo frančiškanski predstojniki poslali v Brescio, ki je ravnokar prestala vojni spopad in pustošenje francoske vojske, s poslanstvom, da tolaži vdovo. V tem mestu je sv. Angela ustanovila gibanje deklet »božja ljubezen«, iz katerega je leta 1535 nastala redovna skupnost uršulink, ki je dobila ime po nekoč zelo češčeni sv. Uršuli. Uršulinke so se posvečale predvsem vzgoji deklet.
Sv. Angela je umrla 27. januarja 1540 v Brescii v Italiji.

Zavetnica
Sv. Angela je zavetnica invalidov in prizadetih; tistih, ki so izgubili starše; proti boleznim, slabostim.

Upodobitve
Upodabljajo jo kot redovnico s knjigo v naročju in obdano z dekleti, ki jih poučuje; v sprevodu devic in angelov. Kot mati s srcem in lestvijo, ki vodi v nebo. Nekatere upodobitve jo prikazujejo kot romarico.

Molitev sv. Angele
Moj Gospod, razsvetli temine mojega srca in mi daj milost, da rajši umrem, kot da bi kdaj razžalil tvoje Božje veličastvo. Okrepi moja čustva in moje čute, da ne zaidejo ne na desno ne na levo in me ne odvrnejo od tvojega presvetlega obličja, ob katerem se potolaži vsako srce. Amen.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Angeli je pri nas posvečena kapela v uršulinskem samostanu v župniji Ljubljana – Sv. Trojica.

Gradivo:

Z Angelo na poti: http://ursulinke.rkc.si/wp-content/uploads/2016/01/9dnevnica_sv.Angela-1.pdf

Devetdnevnica v čast sv. Angeli: 2017 9dnevnica sv.Angela PDF

Drugi svetniki dneva:

Bl. Janez (Giovanni) Schiavo, duhovnik, misijonar (beatifikacija 2017)
Bl. Marija Jezusova (Karolina Santocanale), redovnica, ustanoviteljica (beatifikacija 2016)
Sv. Vitalijan, papež

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Tomaž Akvinski: Zavetnik univerz, teologov
2029-01-28
Teološka fakulteta Univerze v Ljubljani ta dan vsako leto obeleži s Tomaževo proslavo, na kateri podeli diplome in Tomaževo nagrado.

»Pravega veselja ni brez Ljubezni.«

Iz življenja …
Tomaž Akvinski se je rodil okoli leta 1225 v Roccasecci blizu mesta Aquino v južni Italiji. Njegov oče Landulf, ki je bil manjši fevdalec, je želel, da bi Tomaž postal opat bližnje sloveče benediktinske opatije Montecassino. Zato ga je komaj petletnega dal tja v šolo k menihom. Ker je Tomaž že od malih nog kazal veliko žejo po znanju, so ga menihi poslali študirati v Neapelj, kjer se je seznanil z dominikanci. Pri sedemnajstih letih je stopil v njihov red, kljub nasprotovanju svojih staršev. Tudi njegovi novi predstojniki so videli njegove neizmerne intelektualne sposobnosti in ga poslali na študij v Pariz, kjer je predaval veliki učenjak sv. Albert Veliki, ki je bil doma na vseh področjih tedanje znanosti. Sv. Tomaž je že pri 23 letih postal profesor. Poučeval je v Parizu, Rimu in Neaplju. Kljub svoji veliki učenosti pa je ostal preprost in ponižen redovnik. V ponižnosti je odklonil vse ponujene cerkvene časti.
Sv. Tomaž je napisal številna dela, med katerimi sta najbolj znani Summa theologica in Summa contra gentiles. V njih je strnil svoj filozofski in teološki nauk. Njegova filozofija se imenuje po njem, t. i. tomizem, in jo je Katoliška Cerkev sprejela kot uradno filozofijo v svojih bogoslovnih šolah. Tomaž je bil tudi mistik.
Velika tema njegovega razmišljanja je bilo vprašanje razmerja med vero in razum. Pravi, da vera v obstoj Boga ni iracionalna, torej da si vera in razum drug drugemu ne nasprotujeta. Znanih je njegovih »pet poti«, s katerimi je poskušal dokazati obstoj Boga z umskim sklepanjem.

Malo pred smrtjo, po mistični izkušnji leta 1273, je zavrnil vse svoje pisanje, češ: »Vse, kar sem napisal, je kot slama v primeri s tem, kar sem videl in kar mi je bilo razodeto.«
Umrl je na poti na 2. lyonski vesoljni cerkveni zbor 7. marca leta 1274, star 49 let.

Zavetnik
Sv. Tomaž je zavetnik univerz, teologov in študentov; knjigarnarjev; priprošnjik proti nevihtam.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo kot dominikanca s knjigo, peresom, soncem, zvezdo, golobom in monštranco.

Molimo
O Bog, v šoli Kristusovega evangelija nas poučuj,
da bomo po zgledu sv. Tomaža Akvinskega
spoznali resnico in jo uresničevali v ljubezni. Amen.

Gradiva:

Na kratko o sv. Tomažu Akvinskem (v ang.) – 2:54 min

Iz življenja in duhovnosti sv. Tomaža Akvinskega – (v ang.) – ob glasbi – 4:15 min

Drugi svetniki dneva:

Jožef Freinademetz, duhovnik, misijonar
Marija Alojzija Montesionos Orduňa, devica, mučenka (beatifikacija 2001)
Peter Nolasko, ustanovitelj mercedarijev

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Konstant: Škof iz Perugie
2029-01-29
Sv. Konstant je škof mučenec iz zgodnje Cerkve, zato o njem ne vemo veliko.

Iz življenja …
Sv. Konstant je živel v Perugii kot dejaven kristjan mlade Cerkve.
Pri tridesetih letih je bil izvoljen za prvega škofa v tem mestu; je eden od zaščitnikov tega mesta. O njem priča starodavna cerkev v Perugii, ki mu je posvečena in njegove relikvije, ki se hranijo v njej.
V času cesarja Antonina je bilo preganjanje kristjanov. Kot škof je bil skupaj z drugimi kristjani naznanjen oblastem, prijet in obsojen na smrt. Mučen je bil blizu Foligna leta 178. Na koncu so mu odsekali glavo.

Drugi svetniki dneva:

Valerij Trierski, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Martina: Diakonisa, zavetnica mesta Rima
2029-01-30
Svojo dediščino je razdelila revnim in postala diakonisa.

Iz življenja …
Legenda pravi, da je bila Martina hči uglednega Rimljana, a je že v mladih letih izgubila starše. Iz ljubezni do Kristusa je svojo dediščino razdelila revnim in postala diakonisa, to pomeni, da je skrbela za bolne in pomoči potrebne.
Ker je bila zelo lepa in bistroumna si jo je želel za ženo sam cesar Aleksander Sever, a ga je zavrnila. Raje je imela preprosto življenje v službi Boga in bližnjega, kot pa življenje na cesarskem dvoru, v katerem bi bila njena vera postavljena pod vprašaj. Ko je užaljeni cesar izvedel, da je kristjanka, se je razjezil in jo ukazal privesti pred sodišče.
Martina je vneto molila za stanovitnost, da bi lahko zdržala vse preizkušnje, ki jo čakajo. Bog je uslišal njene molitve, in ji dal moč. Želeli so jo prisiliti, da bi darovala v templju poganskega boga Apolona, a je zavrnila. Med njeno gorečo molitvijo se je ta tempelj zrušil in pod seboj pokopal veliko poganov, sama pa je ostala nepoškodovana. Cesar jo je nato obsodil na raznovrstna mučenja, ki jih je vse vdano prestajala. Na koncu so jo vrgli zverem v amfiteater, a tam se je zgodil čudež. Lev, ki naj bi jo raztrgal, je tiho ležal pri njenih nogah. Na koncu so jo zunaj mesta obglavili.
Umrla okrog leta 230 v Rimu.

Zavetnica
Sv. Martina je zavetnica mesta Rima in doječih mater. Njej (in sv. Luku) je posvečena cerkev ob znamenitem trgu Forum Romanum.

Upodobitev
Umetniki jo najpogosteje uporabljajo kot mlado dekle s palmo, levom in drugimi mučilnimi orodji.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Sv. Hijacinta Mariscotti, devica, mučenka
Bl. Bronislav Markiewicz

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez Bosko: Ustanovitelj salezijancev
2029-01-31
Sv. Janez Bosko, ustanovitelj salezijancev, se je v zgodovino Cerkve neizbrisno zapisal kot apostol mladine in veliki častilec Marije Pomočnice.
Njegovo celotno življenje je bilo posvečeno Bogu in mladini. Sad njegove vzgoje je več vzornih fantov. Med njimi je najbolj znan sv. Dominik Savio.

Iz življenja …
Sv. Janez Bosko se je rodil 16. avgusta leta 1815 v vasici Becchi pri Turinu v Italiji v revni kmečki družini. Pri komaj dveh letih mu je umrl oče, in vse breme vzgoje sinov je padlo na mater. Janez je šele pri devetih letih začel hoditi v sosednjo župnijsko šolo, kjer se je učil brati in pisati. V tem času je imel neke noči »preroške« sanje. Videl je teči in preklinjati fante in želel posredovati s pestmi. Neki glas mu je rekel: »Ne s pretepanjem, ampak s krotkostjo in ljubeznivostjo boš iz teh svojih vrstnikov naredil prijatelje«. Janez ni povsem razumel, kaj pomenijo sanje. Glas mu je še obljubil: »Dal ti bom učiteljico« – mišljena je bila Božja mati Marija.
Pri petnajstih letih je končno lahko obiskoval gimnazijo, a kruh si je moral služiti sam. Pri dvajsetih letih je stopil v semenišče in po šestih letih postal duhovnik. Za geslo si je izbral: »Daj mi duše, drugo vzemi«.

Svojo prvo službo je začel v Torinu. V tem mestu, ki ga je uničila industrializacija, ga je vznemirjalo predvsem slabo stanje mladih, ki so sem prišli s trebuhom za kruhom, pogosto pa postali prestopniki. Don Bosko jih je začel zbirati okrog sebe; jih učil branja, pisanja in katekizma. Ko so mu dali na razpolago prostore, je ustanovil t. i. »oratorije«, v katerih so se mladi lahko zadrževali in se izučili kakšnega poklica, obenem pa jih je tudi versko vzgajal; mnogi so ga podpirali pri njegovem delu. Njegova mati je vodila gospodinjstvo majhne skupnosti.
Don Bosko je bil tudi nadarjen pisatelj: osnoval mesečnik Salezijanski vestnik, napisal je okoli sto knjig in knjižic. Veliko je potoval, pridigal, spovedoval, vse v nekem zanesenem optimizmu in radosti. Za službo revni mladini, predvsem fantom, je leta 1859 ustanovil redovno družbo sv. Frančiška Saleškega, salezijance Don Boska. Malo kasneje je s sodelovanjem sv. Marije Mazzarello (1872) osnoval še žensko vejo salezijanske družbe Hčere Marije Pomočnice. Sestre so skrbele in to delajo še danes, predvsem za vzgojo revne in zapuščene ženske mladine. »Nebesa niso ustvarjena za ljudi v naslanjaču,« je govoril neumorni don Bosko.
Umrl je 31. januarja 1888 v Torinu v Italiji, je v 73. letu življenja.

Molitev sv. Janeza Boska za izbiro poklica
Pred teboj sem, preblaga Devica, da si izprosim veliko milost spoznanja, kaj naj storim. Nič drugega ne želim, kakor izpolnjevati popolnoma in ves čas svojega življenja voljo tvojega Božjega Sina. Mati dobrega sveta, daj, da bom poslušal tvoj glas in tako pregnal vsak dvom iz svojih misli. Ker si Mati mojega Zveličarja, pričakujem od tebe, da boš tudi Mati mojega zveličanja. Devica Marija, če mi ti ne boš poslala žarka Božjega Sonca, katera luč me bo razsvetlila? Kdo me bo poučil, če ne ti, ki si mati neustvarjene Modrosti? Poslušaj torej moje prošnje! Ne dopusti, da bi zašel na kriva pota! V mojih dvomih in omahovanjih me vodi po pravi poti v Večno življenje. Ti si moje edino upanje, ti imaš polne roke zakladov kreposti in življenja, ti razdajaš sadove slave in svetosti.

Zavetnik
Sv. Janez Bosko je zavetnik mladine, dušnih pastirjev za mladino, katoliških založb.

Upodabljanje
Umetniki ga upodabljajo kot duhovnika, obdanega z mladimi fanti.

Molitev k sv. Janezu Bosku
Sveti Janez Bosko,
oče in učitelj mladine!
Sprejemljiv za darove Svetega Duha
in odprt za razmere svojega časa,
si bil za mlade, zlasti male in uboge,
znamenje prednostne Božje ljubezni.
Bodi naš vodnik
na poti prijateljstva z Jezusom,
da bomo v njem in njegovem evangeliju
našli smisel svojega življenja
in izvir prave sreče.
Pomagaj nam,
da bomo velikodušno opravljali poklic,
ki smo ga prejeli od Boga,
da bomo v vsakdanjem življenju
ustvarjali občestvo
in v povezanosti z vso Cerkvijo
navdušeno sodelovali
pri graditvi civilizacije ljubezni.
Izprosi nam milost vztrajnosti,
da bomo v duhu blagrov
živeli dosledno krščansko življenje.
Daj, da se bomo
pod vodstvom Marije Pomočnice
nekoč mogli srečati s teboj
v veliki nebeški družini. Amen.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Janezu Bosku je posvečena ena župnijska cerkev v župniji Maribor – Sv. Janez Bosko ter ena kapela v Ljubljani na Gornjem trgu pri HMP.

Gradiva:

Vse slovenske PESMI v čast sv. Janezu Bosku – tudi mladinske

MISLI sv. Janeza Boska o hoji za Kristusom (slov.)

Drugi svetniki dneva:

Bl. Candelarija od sv. Jožefa, redovnica (leta 2008)
Sv. Franc Ksaver Bianchi, duhovnik, mistik
Sv. Marcela Rimska, spokornica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Brigita Irska: »Irska Marija«
2029-02-01
Sv. Brigita je najbolj češčena svetnica med Irci.
Njej na čast so sezidali celo več cerkev kakor svojemu narodnemu svetniku sv. Patriku.

Iz življenja in legend …
O življenju sv. Brigite kroži precej legend. Rodila se je okoli leta 453 v Faughartu, nedaleč od Dundalka (Dublina) na Irskem, kot hči nevernega premožnega veljaka in njegove verne sužnje, katero jo je krstil sam sv. Patrik. Ko je zakonita žena izvedela za moževo prešuštvo, je sužnjo izgnala od hiše. Noseča Brigitina mati je bila prodana druidskemu posestniku, ki ji je zaupal upravljanje svoje mlečne farme.
Brigito je vzgojila v krščanskem duhu. V otroštvu je poslušala pridige sv. Patrika in to ji je pustilo neizbrisen pečat. Kasneje je Brigita poiskala svojega očeta. Osvobodil jo je suženjstva, ko je videl njena dobra dela, prežeta s čudeži. Čudežev, ki jih pripisujejo sv. Brigiti, je nešteto. Svoje življenje je posvetila revnim in pomoči potrebnim.
Potem ko je njen oče sprejel krščanstvo, je okrog leta 470 s škofovskim dovoljenjem zgradila pod hrastom v Kildari svojo prvo kapelico. Kmalu so se ji pridružila tudi druga dekleta, zato je ustanovila ženski samostan; kasneje tudi moškega.
K njej so prihajale množice vernikov. Vabili so jo tudi v druge kraje, tako da je potovala po vsej Irski in postavila številne samostane po tem otoku. Tako je nadaljevala delo evangelizacije, ki ga je začel škof sv. Patrik. Bila je vodja moškega in ženskega samostana v Kildari, to je 60 km jugozahodno od Dublina.
Tu je umrla 1. februarja leta 523, stara 70 let.

Upodobitve
Umetniki jo najpogosteje upodabljajo kot opatinjo s svečo v roki. Ob njenih nogah je včasih kravica.

Zavetnica
Sv. Brigita je zavetnica Irske, pesnikov, kovačev, mlekarjev; domačih živali, otrok in porodnic; je priprošnjica proti nesrečam in preganjanjem.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Brigiti Irski je pri nas posvečena ena podružnična cerkev, in sicer v koprski škofiji na sv. Bridi (Kolomban) v župniji Ankaran.

Gradiva:

Drugi godovi:

Alojzij Variara, salezijanec, duhovnik
Henrik Morse, duhovnik, redovnik, mučenec
Marija Ana Vaillot in Odilija Baumgarten, redovnici, mučenki

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Blaž : Blažev žegen - Gradiva, običaji, pregovori ...
2029-02-03
Sv. Blaž je v koledarju svetnikov eden izmed najbolj priljubljenih pomočnikov v sili in h katerem se še posebej radi zatekamo po pomoč zoper bolezni grla.
Ne ščiti le pred boleznimi grla. Je vsestranski zavetnik; tudi proti škodljivim besedam, ki ranijo.
Na ta dan pri sv. maši verniki prejmejo Blažev žegen.
Če je na Blaževo oblačno, bo o sv. Juriju zelena trava.
Na Blaževo je vsega blaga (živine) god.
Svečnice dan — zima van. To je laž, pravi sv. Blaž.

Iz življenja …
Med ljudmi so bili zaradi svojega poklica še zlasti spoštovani zdravniki. In če zdravniku dodamo še svetniško osebnost, kot je to v primeru sv. Blaža, potem je takšna oseba nepogrešljive v tamkajšnji skupnosti.
Sv. Blaž je živel v 3. stoletju v armenskem mestu Sebasti v današnji Turčiji. Kot izobražen človek in zdravnik se je dan in noč posvečal bolnikom, zlasti revnim in zapuščenim. Kot pa kristjan ni zdravil le njihovega telesa, ampak tudi njihovega duha. Z njegovim zdravljenjem je povezan tudi blagoslov grla, ki ga v cerkvi delijo vsako leto na njegov god. Ta je povezan z njegovo legendarno ozdravitvijo, ko je z molitvijo ozdravil dečka pred zadušitvijo, ko se mu je v grlu zataknila ribja kost. Da njegovo zdravljenje ni imelo meja, priča tudi izročilo, ki pravi, da je med preganjanjem, ko je živel »puščavniško življenje« v planinski pečini, postal celo »specialist« za divje živali, ki so mu služile in prihajale k njemu, ko so bile ranjene ali bolne.
Zaradi svoje dobrote in pobožnosti je sv. Blaž postal zelo priljubljen v Sebasti. Ko je umrl škof v Sebasti, so njegovi meščani nemudoma izvolili za škofa sv. Blaža. Blaž, ki je bil goreč zdravnik, je postal še bolj goreč škof. Ko je začel cesar Licinij preganjati kristjane, je vedel, da mora najprej usmrtiti glavo – pastirja, in da bo potem lažje z njegovo »čredo«. Čeprav so meščani sprva poskušali zaščititi svojega škofa s skrivanjem, so ga preganjalci naposled vendarle našli in pridržali. Mučili so ga na vse mogoče načine, da bi se Blaž le odrekel svoji veri. Izročilo pravi, da so koščke njegovega telesa trgali z železnimi kavlji, a so se njegove rane z Božjo pomočjo vedno znova celile. Ker se sv. Blaž veri ni odrekel, so ga na koncu obglavili. Umrl je okrog leta 316.
V srednjem veku se je njegovo češčenje razširilo po vseh krščanskih deželah in ga imajo za priprošnjika posebno zoper bolezni grla.

Običaji
Običaj blaževega žegnja (blagoslova) izvira iz 16. stoletja. Duhovnik z dvema prekrižanima svečama v obliki križa, ki jih približa vratu vernika, nad njim moli:
»Na priprošnjo svetega Blaža,
škofa in mučenca,
naj te Bog varuje bolezni grla
in vsakega drugega zla.
V imenu Očeta in Sina in Svetega Duha.
Amen.«
Sveči, ki jih duhovnik uporablja pri tem, simbolizirata luč in zmago svetlobe nad temo, dobrega nad hudim.

BLAGOSLOV ZELIŠČNIH BOMBONOV na god. sv. Blaža, ni nekaj povsem novega.
Že lavantinski obrednik je namreč ob godu sv. Blaža v času, ko bomboni še niso bili vsem na voljo kot so danes, vključeval tudi blagoslov krhljev.
Po blagoslovu sveč se lahko doda blagoslov zeliščnih bombonov:
Vsemogočni večni Bog!
Tvojemu usmiljenju
se zaupljivo priporočamo
zlasti v bolezni,
saj je tvoj Sin Jezus hodil okrog,
delil dobrote in ozdravljal bolne.
Na čudovite načine tudi v našem času
kažeš svojo božjo moč,
zato te ponižno prosimo,
blago+slovi na priprošnjo svetega Blaža
te zeliščne bombone.
Naj bodo tvojim vernim
zdravilo zoper bolezni v grlu
in vsako drugo zlo.
Po Kristusu, našem Gospodu. Amen.
In naj se pokropijo z blagoslovljeno vodo!
Ministrant lahko ob mašniku, ki s svečami deli blagoslov sv. Blaža, drži pladenj z blagoslovljenimi bomboni in kdor želi, lahko bonbon vzame domov.

Upodobitve
Umetniki sv. Blaža upodabljajo kot škofa s prekrižanima svečama v roki, obdanega z gozdnimi živalmi ali z mučilnimi sredstvi; na Vzhodu ga upodabljajo skupaj s cerkvenimi očeti kot starčka z brado in kodrastimi lasmi.

Zavetnik
Sv. Blaž je eden od štirinajstih pomočnikov v sili. Je priprošnjik proti boleznim v grlu, kašlju, zobobolu, nepravim besedam … Je zavetnik zdravnikov, trgovcev z volno, čevljarjev, krojačev, pekov, zidarjev, domačih živali …
Molimo
Dobri Oče,
naj se veselimo zdravja v tem življenju na zemlji
in s tvojo pomočjo pridemo v večno domovino.
Potrdi nas v veri,
ki jo je sveti Blaž izpovedal z mučeniško smrtjo. Amen.

Cerkve pri nas
Pri nas je sv. Blažu posvečena podružnična cerkev v Padni (župnija Krkavče) ter kapela v koprski stolni župniji.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Sv. Ana, vdova in prerokinja
Bl. Jožefina Nicoli
Sv. Oskar, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez de Britto: "Portugalski sv. Frančišek Ksaverij"
2029-02-04
Sv. Janeza de Brito so indijski katoličani imenovali »portugalski sv. Frančišek Ksaverij«.
Bil je eden izmed prvih jezuitskih misijonarjev v Indiji, ki je sprejel elemente krajevne kulture v svoje oznanjevanje evangelija. Zaradi svojega uspeha pri oznanjevanju je umrl mučeniške smrti.

Iz življenja …
Rodil se je 1. marca 1647 v Lizboni na Portugalskem v plemiški družini.
Po hudi bolezni in čudežnem ozdravljenju na priprošnjo sv. Frančiška Ksaverija je želel postati misijonar po njegovem vzoru.

Že petnajstleten je vstopil v jezuitski noviciat. Po mašniškem posvečenju je zapustil Lizbono in odpotoval v Indijo. V Maduri je stregel bolnikom z nevarnimi nalezljivimi boleznimi. Ker je videl, da so kristjani le Indijci iz nižje kaste, je začel živeti kot indijski spokornik v divjini, da bi za krščanstvo navdušil tudi višje kaste. Jedel je le riž in spal na rogoznici, oblečen v rdeč plašč in turban. Ker se je veliko Indijcev spreobrnilo h krščanstvu, so mu člani najvišje kaste zavidali uspeh in ga želeli umoriti: po strašnem mučenju so ga izgnali iz kraljestva.
Predstojniki so sv. Janeza poklicali v Lizbono, a je kmalu odšel nazaj v Indijo.
Ponoči je potoval iz kraja v kraj, da je podnevi lahko maševal in krščeval.
Njegove zasluge pri spreobrnjenju princa Tadaja Theva pa so ga kmalu pripeljale v smrt. Princ je imel več žena. Sv. Janez de Brito je vztrajal, da sme po krstu imeti samo eno, kar je princ tudi sprejel. Toda ena izmed “zavrženih” žena se je pritožila svojemu stricu, ki je bil radža v Maravi. Ta je kmalu poskrbel za Janezovo mučeniško smrt z obglavljenjem, ki jo je pretrpel 4. februarja 1693.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Sv. Jožef Leoniški, redovnik, misijonar
Sv. Gilbert, redovni ustanovitelj

Povzela: dr. Brigita R. Perše

Sveta Agata: Zavetnica žensk z rakom na prsih
2029-02-05
Sv. Agato so mučili z žerjavico, ji odrezali prsi in jih vrgli v ogenj …

Iz življenja …
Sv. Agata je živela v Kataniji na Siciliji v 3. stoletju v bogati družini. Znana je bila po svoji lepoti, krepostnem življenju ter po svoji predanosti Odrešeniku Jezusu. Že kot deklica je naredila zaobljubo deviškosti.
Njena lepota je privabljala številne snubce. Vanjo se je zagledal tudi poganski upravitelj Sicilije Kvintijan, a ga je zavrnila. Zato se ji je maščeval tako, da jo je odpeljal v bordel; morda ta podrobnost skriva zgodovinsko dejstvo, da device v rimskem cesarstvu niso smeli usmrtiti – četudi zaradi krščanske vere. Ker se ni odrekla svoji veri, so jo kruto mučili. Med drugim je bila podvržena mučenju z žerjavico, odrezali so ji njene deviške prsi in jih vrgli v ogenj. Zaradi tega je postala zavetnica vseh žensk, ki trpijo za rakom na prsih.
Umrla je mučeniške smrti med preganjanjem kristjanov v času rimskega cesarja Decija, nekega 5. februarja, verjetno leta 251, v Kataniji. Njeno češčenje se je razširilo po vsej Cerkvi; njeno ime je v rimskem kanonu.

Upodobitve
Umetniki pogosto upodabljajo njeno mučenje, zlasti rezanje prsi; včasih jih drži na pladnju. V rokah drži palmo mučeništva, včasih jo obdajo orodja njenega mučenja ob njej (škarje, klešče …).

Zavetnica
Sv. Agata je zavetnica dojilj, medicinskih sester, tkalcev, pastiric, zvonarjev, zlatarjev, rudarjev in lačnih ljudi; priprošnjica proti raku na prsih in vnetjih; proti nevihtam, potresom, ognju, različnim nesrečam …

Cerkve v Sloveniji
Pri nas je sv. Agati posvečena podružnična pokopališka cerkev v Dolskem, ki spada v župnijo Sv. Helena-Dolsko (ljubljanska nadškofija).

Molimo
Vsemogočni Bog,
naj nam sveta Agata
izprosi tvojo pomoč,
saj ti je vedno ugajala
zaradi posvečene čistosti
in pogumnega mučeništva. Amen.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Adelajda, redovnica
Hildegarda (Liharda), kneginja
Ingenuin in Albuin (Albin), škofa

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Japonski mučenci: 25 mučencev in sv. Pavel Miki - Gradiva
2029-02-06
26 japonskih mučencev je bilo križanih na griču v mestu Nagasaki, kamor je pol stoletja prej ponesel krščansko vero sv. Frančišek Ksaverij.
Med japonskimi mučenci je bil tudi jezuit sv. Pavel Miki.

Iz življenja sv. Pavla Mikija …
Sv. Pavel Miki se je rodil okoli leta 1564/66 v Kyotu na Japonskem v premožni družini. Pri petih letih je bil krščen, z dvajsetimi leti pa je stopil v jezuitski noviciat. Po mašniškem posvečenju je postal znan kot dober pridigar in verski učitelj. Mnogo duš vseh slojev v japonski družbi je po njem sprejelo krščansko vero.
Vse svoje življenje je posvetil posnemanju križanega Kristusa in oznanjevanju evangelija. O tem pričajo številna pisma, zlasti tista iz ujetništva. Eden od tedanjih japonskih vladarjev, Toyotomi Hideyoshi, je v strahu pred vplivom tujcev in pred širjenjem krščanstva začel leta 1587 načrtno preganjati misijonarje in japonske katoličane. Pavel Miki je bil zaprt decembra 1596. On in njegovi bratje v veri so morali prepešačiti okrog 1000 kilometrov od Kyota do Nagasakija. Med potjo so z njimi grdo ravnali, jih žalili in psovali, oni pa so slavili Vsemogočnega, molili in peli »Tebe Boga hvalimo«.
Ko so 5. februarja 1597 prispeli v Nagasaki, japonsko mesto z največjim številom katoličanov, je bil Miki križan. S križa je imel svojo poslednjo pridigo, v kateri je odpustil svojim krvnikom, ponosen na to, da je Japonec in katoličan. Poleg njega sta bila križana še druga dva japonska jezuita Janez Soan de Goto in Jakob Kisai ter še 23 drugih japonskih mučencev, med katerimi je bilo šest frančiškanskih misijonarjev in 17 japonskih laikov.
Tako je 5. februarja 1597 na križu umrlo 26 ljudi. Križani so bili na griču v mestu Nagasaki, pozneje imenovanem Sveti hrib, kamor je 50 let prej ponesel krščansko vero sv. Frančišek Ksaverij.

Molimo
O Bog, moč svojih svetih,
po trpljenju na križu si v večno življenje poklical
svete japonske mučence Pavla in njegove tovariše.
Naj tudi mi vero zvesto izpovedujemo
in jo ohranimo do smrti. Amen.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Alfonz Marija Fusco, duhovnik, ustanovitelj

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Bl. Ana M. Adorni: Ustanoviteljica dveh redovnih ustanov
2029-02-07
Ko je Ana M. Adorni , vzorna žena in mati ovdovela, se je posvetila pomoči zapornicam in ženam v težavah. V ta namen je ustanovila kar dve redovni ustanovi.

Iz življenja …
Anna Maria Adorni se je rodila 19. junija 1805 v Fivizzanu. Mati jo je zaradi njene nenehne molitve klicala »živi rožni venec«. Pri petnajstih letih je izgubila očeta in se nato z materjo preselila v Parmo; že v tem obdobju je želela postati redovnica, a je tega ni storila zaradi spoštovanja matere, ki je potrebovala njeno pomoč. Leta 1826 se je poročila z Antonijem Domenico Bottijem in v zakonu se jima je rodilo šest otrok; pet jih je umrlo že v otroštvu, edini preživeli pa je kasneje postal benediktinec.
Ko je Anna Maria pri 39-ih letih ovdovela, se je posvetila Gospodu v apostolatu za rehabilitacijo zapornic. Mnoge zapornice namreč po prestani zaporni kazni niso imele možnosti, da bi se vrnile na pravo pot, saj niso imele hrane, strehe nad glavo in pomoči. Zato je Anna Maria s pomočjo nekaterih žensk najela hiše, v katerih so sprejele izpuščene zapornice, ter jim pomagale, da ne bi ponovno padle v kriminal in pregreho. Tako se je rodil inštitut Dobrega pastirja.
Pozneje je Anna Maria, skupaj s prvimi osmimi somišljenicami ustanovila še Kongregacijo Služabnic Brezmadežne Marije. Skupini zapornic so se pridružila še druga rizična mlada dekleta, sirote brez staršev …
Leta 1892 se je poslabšalo njeno zdravje in jo za kratek čas celo priklenilo na posteljo. Umrla je leta 1893.
3. oktobra 2010 je v katedrali v italijanskem mestu Parma potekala njena beatifikacija.

Gradiva:

Zgodba Anne Marie Adorni – inserti iz FILMA (v it.) – 2:43 min

Drugi svetniki dneva:

Bl. Rozalija Rendu
Sv. Rihard, kralj
Bl. Pij IX., papež

Povzela: dr. Brigita R. Perše

Sveta Jožefina Bakhita: Sužnja, prva afriška svetnica - Gradiva
2029-02-08
Na primeru svetnice naše dobe lahko spoznamo, kaj pomeni resnično srečati Boga.
Sv. Jožefina Bakhita je bila večkrat prodana kot sužnja. Doživela je številna ponižanja in trpljenja suženjstva …

Iz življenja …
Jožefina Bakhita se je rodila leta 1868 v pokrajini Darfur v južnem Sudanu v Afriki, v bogati in ugledni družini. Odraščala je s starši, tremi brati in dvema sestrama. Ena od njiju je bila njena sestra dvojčica. Ko je kot sedemletna deklica pomagala staršem na polju v Kartumu, so jo ugrabili arabski trgovci s sužnji in jo poimenovali Bakhita, kar pomeni v arabskem jeziku Srečnica. Večkrat je bila prodana in preprodana. Zamenjala je pet lastnikov. Doživela je številna ponižanja in trpljenja suženjstva, tako fizična kot moralna. Še posebej je trpela, ko jo je štirinajstletno kupil turški general. Njegova mati in žena sta jo vsak dan pretepali do krvi. Na telesu ji je ostalo več kot sto brazgotin. Njen zadnji lastnik je bil italijanski konzul v Kartumu, ki jo je pravzaprav želel izpustiti in vrniti nazaj njeni družini, kar pa se je zaradi pomanjkanja spominov in travmatizacije Bakhite izkazalo za nemogoče. Zato jo je njegov prijatelj odpeljal v Italijo, da bi bila varuška njegovi hčerki.
V Italiji se je prvič srečala s krščanstvom. V suženjstvu je bila prisilno spreobrnjena v islam. V Benetkah je po daljšem času spoznavanja krščanstva leta 1890 prejela krst in dobila ime Jožefina Marjeta Afortunado.
S krstom je začela rasti tudi njena ljubezen do posvečenega življenja in stopila je v red kanosijank (ta red se imenuje po sv. Magdaleni iz Canosse). Poleg treh let, ki jih je preživela v Afriki, in pomagala svojim mladim sestram pri pripravah na misijonsko delo v Črni celiti, je preostanek življenja od leta 1902 preživela v samostanu Schio (Vicenza), kjer so redovnice delovale na vzgojnem in karitativnem področju. V 45 letih, ki jih je preživela na tem kraju, je sestra Jožefina do leta 1922 delala kot vratarica in tako bila v stalnih stikih z ljudmi, ki so jo imeli zelo radi in jo cenili. Njena ponižnost, preprostost in nasmeh so pritegnili pozornost in ljubezen mnogih ljudi. Na pobudo predstojnice je napisala svojo življenjsko zgodbo.
Leta 1939 so se ji pojavili resni zdravstveni problemi. Tudi ko je bila zelo bolna in se je lahko gibala le s pomočjo invalidskega vozička, ji to ni vzelo veselja in nasmeha z obraza. Umrla je 8. februarja 1947, po dolgi in težki bolezni, ki jo je potrpežljivo prenašala. Njeno telo je bilo nato tri dni izpostavljeno na odru, da se je lahko na tisoče ljudi poslovilo od svoje »črne matere«.
Za blaženo jo je razglasil leta 1992 papež Janez Pavel II., za sveto pa je bila razglašena le osem let pozneje.
Sveta Jožefina Bakhita, prosi za nas!

Zavetnica
Je zavetnica Sudana.

Gradiva:

Odlomki iz FILMA o Bakhiti (v it. z ang. podnapisi) – 2:52 min

Dokumentarni FILM o sv. Jožefini Bakhiti (v nem.) – 32 min

O sv. Jožefini Bakhiti (v ang.) – 3:24 min

Drugi svetniki dneva:

Sv. Hieronim Emiliani, redovni ustanovitelj

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Apolonija: Zavetnica zobozdravnikov, proti zobobolu
2029-02-09
Ko so včasih ljudi boleli zobje, so se zatekali k sv. Apoloniji, da bi bolečina minila. Je namreč zavetnica zobozdravnikov in priprošnjica zoper zobobol. Kako to?

Iz življenja …
Sv. Apolonija je bila doma iz Aleksandrije v Egiptu. Pogani so jo okoli leta 249 skupaj še z nekaterimi drugimi kristjani ujeli in mučili. Izročilo poroča, da tej devici, ki je bila najbrž diakonija, z udarci po čeljustih izbili zobe, nato pa jo hoteli živo zažgati, češ da je bogokletno govorila, a Apolonija se je sama vrgla v ogenj.

Zavetnica
Sv. Apolonijo je zavetnica zobozdravnikov in priprošnjica zoper zobobol.

Upodabljanje
Sv. Apolonijo upodabljajo s kleščami, s katerimi zob (včasih zlati). Pogosto drži v roki tudi palmovo vejico kot znamenje mučenke. Včasih upodabljajo njeno mučeništvo, kako ji izdirajo zob. Če v roki nima klešč, pa običajno nosi ogrlico, narejeno iz lastnih zob.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Apoloniji je pri nas posvečena ena podružnična cerkev v Brezovici pri Črnem Kalu (župnija Predloka), kar spada na teritorij koprske škofije.

Gradiva:

Sv. Apolonija (v it.) – 1:16 min: https://www.youtube.com/watch?v=0lV8r8yDR4Y

Drugi svetniki dneva:

Bl. Evzebija Palomino Yenes, redovnica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Sholastika: Sestra dvojčica sv. Benedikta
2029-02-10
Ko je sv. Sholastika umrla, je njen brat sv. Benedikt videl, kako se njena duša kakor golobček dviga v nebo.

Iz življenja …
Sv. Sholastika je bila rojena okoli leta 480 v Nursiji v Italiji. Po izročilu je bila sestra dvojčica sv. Benedikta, očeta zahodnega meništva in prvega zavetnika Evrope. V svojem delu »Dialog« sv. papež Gregor Veliki pripoveduje, da se je Sholastika že od otroštva posvetila Bogu kot devica.
Njeno življenje je ostalo zavito v skrivnost ponižnosti, skromnosti, tišine, molitve, povezanosti s Kristusom. Vodila je ženski samostan ob vznožju Monte Cassina v Italiji.
Enkrat na leto sta se je sešla s svojim bratom sv. Benediktom v hiši blizu samostana in dan sta prebila v duhovnem pogovoru in molitvi. Papež Gregor Veliki je popisal njuno zadnje srečanje v življenjepisu sv. Benedikta.
Ko je dospela, sta ves dan hvalila Boga in se pogovarjala o svetih rečeh. Ko se je zvečerilo, je Sholastika prosila brata, naj ne hodi proč, a jo je ta odločno zavrnil. Tedaj se je Sholastika z zaupno molitvijo obrnila k Bogu in nastal je tako velik naliv, da se je sv. Benedikt moral vrniti v samostan. Vso noč sta prebedela in se pogovarjala o duhovnem življenju. Naslednje jutro sta se vrnila vsak v svoj samostan, a čez tri dni je sv. Benedikt videl, kako se duša njegove sestre kakor golobček dviga v nebo. Ugotovil je, da je v tistem trenutku umrla in hvalil Boga, da je Sholastiki dodelil takšno slavo.
Umrla je 10. februarja leta 547.

Upodobitve
Upodabljajo jo v črni redovni obleki benediktink in kot opatinjo s palico, pogosto tudi z z golobom in knjigo redovnih pravil.

Zavetnica
Je zavetnica benediktink. Božje ljudstvo se priporoča k njej zoper strelo, ko pa je suša za dež.

Molimo
Nebeški Oče, naj ti po zgledu
svete Sholastike služimo s čisto ljubeznijo,
da bomo uživali sadove tvoje dobrote. Amen.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Bl. Alojzij Stepinac, škof
Sv. Viljem, opat, puščavnik

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Lurška Mati Božja: Prikazanje sv. Bernardki
2029-02-11
Na praznik Lurške Matere Božje se spominjamo prikazanja Matere Božje 11. februarja 1858 v Lurdu ubogi sv. Bernardki Lurški. Prikazala se ji je osemnajstkrat.
Marija se je sv. Bernardki predstavila kot Brezmadežno spočetje. Na njeno željo je tam začel izvirati čudežni izvir, kjer so mnogi ozdraveli, postavili so cerkev in vernike pozvali, da molijo in se pokorijo za spreobrnjenje grešnikov.
Iz celega sveta hodijo bolniki in zdravi po lurško vodo.
V mnogih deželah sveta so postavili lurške votline, kjer častijo Marijo kot Lurško Mati Božjo.
Tega dne obhajamo tudi svetovni dan bolnikov.

Gradiva:

Luška Mati Božja (v ang.) – 1:56 min: https://www.youtube.com/watch?v=2oDFt7TIKjQ

Izviri Matere Božje v Franciji (v hr.) – 5:08 min: https://www.youtube.com/watch?v=b7MPYmH–7s

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Bl. Humbelina: Sestra svetega Bernarda
2029-02-12
Bl. Humbelina je sestra sv. Bernarda iz Clairvauxa.

Iz življenja …
Humbelina je sestra sv. Bernarda iz Clairvauxa, soustanovitelja cistercijanov. Ta jo je spodbudil, da je zapustila bogato družino, v katerem je uživala v posvetnem življenju in postala redovnica. Sprva ni želela. A ko je nekoč šla v slovesnem spremstvu obiskat svojega brata, in je ta ni sprejel, jo je to tako pretreslo, da je s soglasjem svojega moža odšla v benediktinski samostan Jully-sur-Sarce, kjer je leta 1128 postala predstojnica. Umrla je 12. februarja 1136.
Za blaženo je bila razglašena leta 1703.

Drugi svetniki dneva:

Evlalija, mučenka

Sveta Katarina de Ricci: Zavetnica bolnikov
2029-02-13
Sv. Katarina de Ricci, dominikanka in mistikinja, se je dopisovala s pomembnimi svetniki tedanje dobe. Nanjo so se obračali knezi, škofje …
Bodi Katarina ali kres, če je mrzlo, neti les!

Iz življenja …
Sv. Katarina de Ricci se je rodila 23. aprila 1522 v Firencah v Italiji v ugledni plemiški družini Ricci. Pri krstu so ji dali ime Aleksandra (Sandrina). Pri petih letih je izgubila mamo, ki jo je vzgajala v veri. Ko je postala sirota, jo je v samostan sv. Pietra v Monticelli sprejela njena sorodnica, opatinja tega samostana.
Sandrina je že od zgodnjega otroštva občutila močne notranje spodbude, naj premišljuje Odrešenikovo trpljenje. V zvezi s tem je vedno bolj napredovala in ni čudno, da se je odločila za redovništvo ter se pridružila dominikankam, kjer je dobila ime Katarina.
V samostanu je izstopala kot resnično ponižna in poslušna redovnica. Prva leta redovnega življenja je bila izpostavljena mnogim preizkušnjam: hudi bolezni ter poniževanju in preziru sester. Toda vse to ji je omogočilo, da se je vedno bolj oblikovala po Njem, čigar trpljenje je nenehno premišljevala. Odrešenik ji je v zameno dajal mistična doživetja in razsvetljenja. Od februarja 1542 je več let vsak teden od četrtka opoldne do petka popoldne v zamaknjenju videla trpečega Kristusa in na sebi doživljala njegovo trpljenje. Na rokah, nogah in na glavi (kjer je bila pri Jezusu trnjeva krona) je dobila sledove Kristusovih ran. Imela je sposobnost bilokacije, da je bila hkrati na dveh mestih, napovedala je tudi prihodnje dogodke.
Zaradi vsega tega so se obračali k njej po nasvet knezi, škofje, pa tudi preprosti ljudje. Dopisovala se je tudi z veliki svetniki in drugimi vidnejšimi osebami svojega časa, kot so npr. sv. Filip Neri, sv. Karel Boromejski … Življenje v samostanu, katerega prednica je večkrat bila, je cvetelo, o čemer priča takratno število sester (160). Vsem je bila vzor redovniškega življenja. Premišljevanje Jezusovega trpljenja je bilo steber in temelj vse njene duhovnosti.
Umrla je 2. februarja 1590.

Zavetnica
Sv. Katarina je zavetnica bolnikov.

Upodobitev
Umetniki jo upodabljajo kot dominikanko, pogosto v mističnem zamaknjenju.

Gradiva:

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Valentin: Zavetnik zaljubljenih
2029-02-14
Sv. Valentin je danes zelo “popularen” svetnik, kot »zavetnik zaljubljenih«. Običaj praznovanja valentinovega dne je razširjen še zlasti v anglosaksonskih deželah.
Sv. Valentin je pri nas znan kot vremenski svetnik:
Sv. Valentin ima ključe od korenin.

Iz življenja …
Sv. Valentin (Zdravko) je bil rimski duhovnik, ki je živel v 3. stoletju, v času vladarja cesarja Klavdija II., s katerim naj bi prijateljeval. Ozdravil naj bi mrtvoudno deklico, vrnil vid slepi poganski deklici.
Večji uspeh je dosegel pri pokristjanjevanju rimskih poganov, celo med najvišjimi cesarjevimi uradniki. Leta 269 so ga obtožili, obsodili, mučili in obglavili. Kmalu po njegovi mučeniški smrti so njemu v čast v Rimu postavili baziliko.
Po eni izmed legend je Valentin oboževal vrtnice, dišeče rože, jih poklanjal zaročencem, in jim na ta način zaželel srečno zakonsko zvezo.

Zavetnik
Sv. Valentin je zavetnik zaljubljenih, mladine, popotnikov, za dober zakon; priporočajo se mu pri očesnih boleznih, kugi, epilepsiji in drugih potrebah.

Cerkve v Sloveniji
Pri nas je sv. Valentinu posvečenih šest cerkva (1 župnijska in 5 podružničnih).
Župnijska cerkev sv. Valentina je v Žusmu, ki je na teritoriju celjske škofije.
Podružnične cerkve sv. Valentina so: v župnijah Javorje nad Škofjo Loko (kraj Jarčje Brdo), Leskovec pri Krškem (kraj Straža), Moravče (kraj Limbarska gora), Mozirje (kraj Savinjski gaj) ter v župniji Krka (kraj Laze), a slednja cerkev je posvečena tudi Ignaciju Lojolskemu.

Gradivo:

Sv. Valentin (v hr.) – 2:28 min: https://www.youtube.com/watch?v=-tYFeova1Jk

Pripravila: dr. Brigita R. Perše
