Bl. Anton Martin Slomšek: Prvi slovenski blaženi
2029-09-24
God bl. Antona Martina Slomška obhajamo 24. septembra. Na nedeljo, ki je po datumu najbližje njegovemu godu, pa obhajamo t. i. Slomškovo nedeljo.

Iz življenja …

Bl. Anton Martin Slomšek se je rodil 26. novembra 1800 na Slomu pri Ponikvi kot prvi od osmih otrok v kmečki družini. Mati je na porodu osmega umrla. Na Ponikvi se je odlikoval kot najboljši učenec nedeljske šole, ki jo je vodil kaplan Jakob Prašnikar. Čeprav naj bi na očetovo željo ostal na kmetiji, sta mati in Prašnikar dosegla, da je šolanje nadaljeval. Šolal se je v Celju, Ljubljani, Senju in Celovcu, kjer je stopil v semenišče in bil 8. septembra 1824 posvečen v duhovnika. Ponudbo predstojnikov za doktorski študij je odklonil, ker mu je bilo pri srcu dušno pastirstvo.

Kot kaplan je služboval na Bizeljskem in pri Novi Cerkvi. Od 1829 do 1838 je bil duhovni voditelj bogoslovcev v celovškem bogoslovju, potem pa šest let župnik v Vuzenici, kjer je napisal izredno uspeli priročnik za nedeljske šole z naslovom Blaže in Nežica v nedeljski šoli. Leta 1844 je postal kanonik na škofiji v Št. Andražu v Labotski dolini (v današnji Avstriji), a se je po dveh letih vrnil v Celje, kjer je prevzel službi župnika in opata. Slomšek je bil odličen pridigar. Veliko je tudi pisal; tudi pesmi, od katerih je mnogo ponarodelih. Kot veliki buditelj narodne zavesti je odločno zagovarjal slovenstvo, vrednost materinega jezika in dolžnost živeli iz duhovnih in narodnih korenin.
A. M. Slomšek, Tomaž Perko
5. julija 1846 je bil v salzburški stolnici posvečen v škofa. V letu 1859 je prenesel sedež škofije iz Št. Andraža na Koroškem v Maribor ter preuredil škofijske meje. Močno si je močno prizadeval za oblikovanje duhovnikov, z ljudskimi misijoni in knjižicami pa je pri vernikih poglabljal vero. Umrl je 24. septembra 1862 v Mariboru; pokopali so ga na mariborskem mestnem pokopališču, leta 1941 so njegove posmrtne ostanke prenesli v frančiškansko cerkev, 1978 pa v stolnico.
Tik pred svojo smrtjo je zapisal:
»Ko sem postal duhovnik, sem upal da bom srečen; ko sem postal župnik, sem začel biti zaskrbljen; in če kot škof premislim svoje dolžnosti, veliko odgovornost in napore; tedaj se moram tresti…«

Postopek za beatifikacijo
Postopek je potekal v treh obdobjih. Prvo imenujemo pripravljalno in je trajalo do leta 1925 (63 let), sledil je škofijski del postopka v Mariboru. Leta 1962 je bila zbrana dokumentacija posredovana v Rim. Tam se je začel t. i. apostolski del postopka, ki se je končal 19. septembra 1999, ko je Antona Martina Slomška za blaženega slovesno razglasil papež Janez Pavel II. v Mariboru.

Postulator
Msgr. dr. Marjan Turnšek, zaslužni nadškof
Molitev za kanonizacijo
Nebeški Oče!
Blaženi škof Anton Martin Slomšek
je luč na poti našega krščanskega življenja.
Naj nas spremlja njegov zgled
in podpira njegova priprošnja,
da bomo v edinosti s teboj
in med seboj napredovali v veri,
upanju in ljubezni in bodo uslišane
naše prošnje za njegovo kanonizacijo.
To prosimo, po Kristusu našem Gospodu.
Amen.

Po Slomšku je poimenovanih mnogo ustanov, krajev in zgradb
Je glavni zavetnik celjske škofije. V tej škofiji sta mu posvečeni kar dve župniji (Celje – Bl. Anton Martin Slomšek, Velenje – Bl. Anton Martin Slomšek), a obe sta še brez župnijskih cerkva.
Cerkve v Sloveniji: Slomšku so posvečene tri cerkve, ena župnijska (župnija Maribor – Košaki) in dve podružnični, in sicer v župniji Sv. Jedrt Nad Laškim (v kraju Rečica) ter v župniji Črensovci (v kraju Gornja Bistrica). Posvečene so mu tudi kapele, in sicer v župniji Beltinci, Križevci pri Ljutomeru, Sv. Duh – Veliki trn, Maribor – Sv. Janez Krstnik v bogoslovnem semenišču) …
Od leta 1985 mariborska škofija podeljuje Odličje škofa A. M. Slomška, od leta 1999 se podeljuje Slomškovo bralno priznanje. Obstoji tudi Slomškova romarska pot.

Gradiva:

VIDEO pesem Glej že sonce zahaja (A. M. Slomšek) – 4:13 min

PESEM o A. M. Slomšku – 3:18 min

VIDEO pesem En hribček bom kupil (A. M. Slomšek) – 2:30 min
KNJIGA Otrok Luči. Zgodovinska povest o Antonu Martinu Slomšku, F. Hrastelj, Družina 2005.
Blaženi Anton Martin Slomšek, Majda Strašek Januš, Ognjišče.

Več na spletni strani Nadškofije Maribor >>>
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Nikolaj iz Flüe: Zavetnik ločenih
2029-09-27
Svetega Nikolaja iz Flüe oz. brata Klausa so ljudje častili kot svetnika že za časa njegovega življenja. Zakaj?

Iz življenja …
Sv. Nikolaj iz Flüe se je rodil leta 1417 v premožnejši kmečki družini na gori Flüe v Švici. Že v mladih letih je bil zelo pobožen in je kazal mistične darove.

Poročil se je z Dorotejo Wyss in imela sta deset otrok. Vedno in povsod je spodbujal mir. Ko je bil vpoklican v vojsko, je ščitil žene in otroke ter zavzeto varoval in rešil številne samostane in cerkve. Pravijo, da se je v eni roki boril z mečem, v drugi pa z rožnim vencem.
Po mnogih videnjih se je leta 1467 odločil za puščavniško življenje. V dogovoru s svojo ženo in otroci se je umaknil v sotesko Ranft, kjer je puščavniško živel dvajset let. Jedel ni ničesar, razen svetega obhajila.
Pri tem »živečem svetniku«, ki so ga klicali »brat Klaus«, so iskali nasvet ljudje vseh slojev od blizu in daleč. S svojim političnim vplivom je leta 1481 rešil enotnost švicarske konfederacije, in zaradi česar velja za glavnega zavetnika Švice. Njegov kip je v poslopju zvezne vlade v Bernu.
Umrl je v puščavi leta 1487, star sedemdeset let.

Upodobitve
Sv. Nikolaja umetniki najpogosteje upodabljajo kot suhega bradatega puščavnika s palico in rožnim vencem.

Zavetnik
Je zavetnik Švice, papeške švicarske garde, v težavah v zakonu, velikih družin, ločenih zakoncev.

Gradivo:

Nikolaj iz Flue – Brat Klaus (v nem.) 35:35 min: https://www.youtube.com/watch?v=iOEdE5DuZm4

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Vincencij Pavelski: Ustanovitelj lazaristov
2029-09-27
Sv. Vincencij Pavelski je apostol krščanske ljubezni. Ustanovil je misijonsko skupnost lazaristov, skupaj s sv. Ludoviko de Marillac pa Družbo hčera krščanske ljubezni, znane kot usmiljenke.

Iz življenja …
Sv. Vincencij Pavelski se je rodil leta 1581 kot tretji izmed šestih otrok v kmečki družini nedaleč od Daxa v jugozahodni Franciji. V otroških letih je pasel živino.
Ker je bil bistre glave je šel na šolanje v Dax in nato v Toulouse. Leta 1600 je bil posvečen v duhovnika ter nadaljeval študij. Kmalu nato so ga, ko je bil na poti iz Marseilla v Toulouse, ujeli turški morski roparji, ga vklenili in odpeljali v Afriko, kjer je dve leti preživel kot suženj med muslimani. V tem času je bil trikrat prodan. Zadnji njegov lastnik je bil odpadli duhovnik, ki se mu je prebudila vest, potem ko je njegova žena sv. Vincenca zelo rada poslušala prepevati krščanske pesmi. Možu je potem očitala, kako je mogel odpasti od tako lepe vere. Prepudila se mu je vest, tako da je skupaj z Vincencem in ženo ušel na ladjici in se izkrcal v Franciji.
Leta 1608 je prišel v Pariz, kjer je spoznal kardinala Berulla, močno duhovno osebo, in tudi sam začel živeti resnejše duhovno življenje. Vse bolj je bil aktiven v pastorali in tudi druge spodbujal k skrbi za uboge.
Leta 1625 je ustanovi misijonsko skupnost lazaristov, katere glavno poslanstvo je oznanjevanje evangelija ubogim, zlasti z ljudskimi misijoni. To družbo duhovnikov je poimenoval po matičnem samostanu sv. Lazarja v Parizu.
Leta 1633 je skupaj s sv. Ludoviko de Marillac (goduje 15. marca) ustanovil še Družbo hčera krščanske ljubezni oz. usmiljenke, kateri glavna skrb so bolniki in ubogi.
Bil je zelo aktiven, prisoten na cerkvenem, državnem in vojnem področju.
Umrl je leta 1660.

Zavetnik
Sv. Vincencij Pavelski je zavetnik krščanskih dobrodelnih ustanov, lazaristov, usmiljenk, sirot …

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo v duhovniški obleki, obdanega z otroki, sužnji ali jetniki. Na nekaterih upodobitvah v roki drži goreče srce. Obstoji tudi njegov avtentični portret, na katerem ja naslikan kot dobrotljiv starejši moški s čepico na glavi.

Gradiva:

MISLI, CITATI Sv. Vincencija Pavelskega

Sv. Vincencij Pavelski (v hr)- 3:09 min: https://www.youtube.com/watch?v=ZknAoF-Hz_o

Sv. Vincencij Pavelski (v ang.) – 2:51 min: https://www.youtube.com/watch?v=z09a627Atto

Zgodba o sv. Vincenciju Pavelskem (v ang.) – 10:42 min: https://www.youtube.com/watch?v=0RHBqt3nads

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Mihael, Gabrijel in Rafael: Nadangeli
2029-09-29
Na današnji dan Cerkev se s skupnim praznikom spominjamo vseh treh nadangelov oz. božjih poslancev s posebnimi nalogami, ki jih omenja Sveto pismo: sv. Mihaela, Gabrijela in Rafaela.
Na ta dan so namreč posvetili rimsko cerkev sv. Mihaela, katerega praznik je znan že v 5. stoletju.

Molimo
O, vi, sveti nadangeli, pridite s svojimi trumami in svojo močjo!
Pokažite nam, ljudem, svojo moč in pomoč,
da se nam srce razvname v Božjo čast in
v čast Marijino, vaše in naše Kraljice. Amen.

Sv. Mihael
Sv. Mihael pomeni »Kdo je kakor Bog?« Nadangel Mihael je v Svetem pismu omenjen petkrat, najpogosteje v Danielovi knjigi. Še posebno je pomembno besedilo v knjigi Razodetja (Raz 12,7-9), zaradi katerega Mihael velja za vrhovnega angela in kneza nebeške vojske. V Stari zavezi je češčen kot varuh izvoljenega ljudstva, v Novi zavezi pa kot zavetnik umirajočih, ki tehta ob smrti duše.

Molimo
Sveti nadangel Mihael, brani nas v boju,
bodi nam v pomoč zoper zlobnost in
zalezovanje hudega duha.
Ukroti naj ga Bog, ponižno zato prosimo.
In ti, vodnik nebeške vojske,
satana in druge hudobne duhove,
ki hodijo po svetu v pogubo duš,
z božjo pomočjo v pekel pahni.
Amen.

Nastanek te molitve
Papež Leon XIII. (1903) je imel nekoč po sv. maši videnje, da satan in njegovi ne bodo dosegli svojega cilja, in to zaradi molitev, dobrih del in žrtev. Videl je tudi, da bo v tem boju za življenje in smrt predvsem igral veliko vlogo nadangel Mihael, ko bo delil najsilnejšo moč. Ta prikazen je napotila papeža, da je napisal to molitev k njemu, ki je bila še v 60-ih letih prejšnjega stoletja predpisana po vsaki sv. maši. Mnogi so jo uporabljali kot eksorcistično molitev za izganjanje hudega duha. Bog nam po njej daje mnogo milosti in veliko zaščito nadangela Mihaela.

Sv. Gabrijel
Gabrijel pomeni »Božja moč«. Tudi on je omenjen v Danielovi knjigi (8,16-26), a njegova najpomembnejša naloga je bila oznanjenje učlovečenja Božjega Sina (Lk 1,26-38). Potem ko je Zahariji oznanil rojstvo Janeza Krstnika, je šest mesecev kasneje Mariji oznanil rojstvo Božjega Sina in ji razložil, kako se bo to zgodilo.
Papež Pij XII. ga je razglasil za zavetnika telekomunikacij: telegrafa, telefona, radia in televizije.

Sv. Rafael – Angel zdravljenja

(Bogoslužni spomin nadangela Rafaela se je sprva obhajalo ločeno, 24. oktobra, pozneje pa je bil združen z godom že omenjenih dveh nadangelov in ga obhajamo tudi na današnji dan).
Rafael pomeni »Bog je ozdravil« ali »Božje zdravilo« in je omenjen v Tobitovi knjigi. Ozdravi Tobita in Saro.
Je zavetnik potnikov.

Cerkve v Sloveniji
Nadangelu Mihaelu je v Sloveniji posvečenih 66 cerkva (27 župnijskih, 39 podružničnih) in šest kapel, kot je razvidno iz spodnje tabele.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene nadangelu Mihaelu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Biljana (KP škofija)

2.
Bloke (LJ nadškofija)

3.
Čatež – Zaplaz (NM škofija)

4.
Črešnjevec (MB nadškofija)

5.
Dovje (LJ nadškofija)

6.
Gorenje Polje (KP škofija)

7.
Grosuplje (LJ nadškofija)

8.
Kamnje (KP škofija)

9.
Kobjeglava (KP škofija)

10.
Krkavče (KP škofija)

11.
Ljubljana – Barje (LJ nadškofija)

12.
Lokev (KP škofija)

13.
Mengeš (LJ nadškofija)

14.
Novo mesto – Šmihel (NM škofija)

15.
Pilštajn (CE škofija)

16.
Pišece (CE škofija)

17.
Radlje ob Dravi (MB nadškofija)

18.
Rovte (LJ nadškofija)

19.
Skopo (KP škofija)

20.
Šmihel (KP škofija)

21.
Šmihel nad Mozirjem (CE škofija)

22.
Šmihel pri Žužemberku (NM škofija)

23.
Šoštanj (CE škofija)

24.
Tinjan (KP škofija)

25.
Veržej (MS škofija)

26.
Vransko (CE škofija)

27.
Žetale (CE škofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene nadangelu Mihaelu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Banja Loka (NM škofija)
Borovec – razvaline?

2.
Batuje (KP škofija)
Selo (++)

3.
Boštanj (NM škofija)
Kompolje (++)

4.
Bučka (NM škofija)
Dolenje Radulje

5.
Čatež ob Savi (NM škofija)
Cerina

6.
Črmošnjice (NM škofija)
Nova Gora – razvaline

7.
Črnomelj (NM škofija)
Desinec (++)

8.
Dobovec (LJ nadškofija)
Završje

9.
Dole pri Litiji (LJ nadškofija)
Velika Goba (++)

10.
Duplje (LJ nadškofija)
Zgornje Duplje

11.
Fram (MB nadškofija)
Fram (++)

12.
Goče (KP škofija)
Erzelj

13.
Hinje (NM škofija)
Polom

14.
Hoče (MB nadškofija)
Razvanje (++)

15.
Horjul (LJ nadškofija)
Samotorica (++)

16.
Hrenovice (KP škofija)
Šmihel

17.
Hrušica (KP škofija)
Male Loče

18.
Ig (LJ nadškofija)
Iška vas

19.
Ilirska Bistrica (KP škofija)
Dolnji Zemon

20.
Kranj – Drulovka/Breg (LJ nadškofija)
Drulovka

21.
Laško (CE škofija)
Šmihel

22.
Log pod Mangartom (KP škofija)
Strmec

23.
Osilnica (NM škofija)
Papeži (++)

24.
Peče (LJ nadškofija)
Peške Kandrše

25.
Planina pri Rakeku (LJ nadškofija)
Jakovica

26.
Poljane – Dolenjske Toplice (NM škofija)
Nova gora

27.
Radmirje (CE škofija)
Radmirje

28.
Semič (NM škofija)
Vavpča vas

29.
Sladka gora (CE škofija)
Pod Nunsko goro

30.
Smlednik (LJ nadškofija)
Moše

31.
Sora (LJ nadškofija)
Dol

32.
Šempas (KP škofija)
Šmihel

33.
Šenčur (LJ nadškofija)
Olševek (++)

34.
Temnica (KP škofija)
Lipa

35.
Tolmin (KP škofija)
Ljubinj

36.
Trebnje (NM škofija)
Dečja vas

37.
Veliki Gaber (LJ nadškofija)
Mali Gaber

38.
Videm – Krško (CE škofija)
Stara vas

39.
Vinica (NM škofija)
Damelj (++)

KAPELE:

1.
Ankaran (KP škofija)
Lovran – Čampore (++)

2.
Izola (KP škofija)
Izola (++)

3.
Jarenina (MB nadškofija)
Jarenina (++)

4.
Kubed (KP škofija)
Kubed (++)

5.
Libeliče (MB nadškofija)
Libeliče

6.
Sostro (LJ nadškofija)
Sostro (++)

Gradiva:

Praznik nadangelov (v ang.) – 1:55 min: https://www.youtube.com/watch?v=nimeh0094yg

Nadangeli sv. Mihael, Gabrijel in Rafael (v hr.) – 5:04 min: https://www.youtube.com/watch?v=iGTtWKUp4gI

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Terezija Deteta Jezusa: "Mala cvetka" s svetniškimi starši
2029-10-01
Sv. Terezija Deteta Jezusa (god 1. oktober) je živela kratko, skrito in zelo preprosto življenje, po smrti in objavi njenih spisov pa je postala ena najbolj priljubljenih svetnic. Na smrtni postelji je obljubila, da bo po smrti trosila vrtnice iz nebes.
Leta 2015 sta bila za svetnika razglašena tudi njena pobožna starša (god 12. julija).

Iz življenja …
Sv. Terezija Deteta Jezusa se je rodila kot Marija Terezija Frančiška 2. januarja 1873 kot deveti otrok dokaj premožnih zakoncev Ludvika (urar in draguljar) in Zelije Martin (izdelovalka čipk) v francoskem mestu Alençn.
Po materini smrti se je oče vdovec preselil s svojimi petimi preživelimi hčerami v Lisieux. Kot deklica je v svojem duhovnem življenju čudežno napredovala. Po zgledu svojih starejših sester je želela takoj vstopiti v karmel, a je morala čakati do šestnajstega leta. Šele tedaj je lahko vstopila v karmeličanski red v Lisieuxu z redovnim imenom svoje vzornice, sv. Terezije Avilske.

Sv. Terezija Deteta Jezusa je živela kratko, a zelo intenzivno in globoko duhovno življenje. Kmalu je ugotovila svoj poklic: na skrivaj moliti in svoje trpljenje žrtvovati za duhovnike, pozabiti nase in delati majhna dela ljubezni, ker ni verjela, da bi lahko opravljala velika dela.
Prebrala je dela sv. Janeza od Križa, kar je bilo za mlado karmeličanko dokaj nenavadno, občudovala je mučeništvo karmeličank iz Compiègne, ki so bile žrtve francoske revolucije in leta 1894 zase končno našla »malo pot«, s katero je pokazala, da je svetost mogoče doseči tudi z opravljanjem vsakodnevnim malih del z veliko ljubezni in ostati majhna pred Bogom.
Po naročilu predstojnice je začela pisati svoje spomine iz otroških let in razmišljanja. Ti spomini so izšli v knjigi z naslovom Povest duše, ki je bila prevedena v številne jezike.
Umrla je 30. septembra 1897 v Lisieuxu v sluhu svetosti, stara komaj 24 let. Na smrtni postelji je obljubila, da bo po smrti trosila vrtnice iz nebes – s tem je imela v mislih milosti, ki jih je hotela iz ljubezni do vseh ljudi izprositi od Boga.

Češčenje
Njeno češčenje se je hitro razširilo. Za svetnico je bila razglašena leta 1925, dve leti kasneje pa imenovana skupaj s sv. Frančiškom Ksaverijem za zavetnico misijonov. Zaradi njenih dragocenih spisov jo je papež sv. Janez Pavel II. leta 1997 razglasil še za cerkveno učiteljico. Nad njenim grobom je zrasla mogočna bazilika, v katero letno prihaja ogromno število vernikov in je takoj za Lurdom najbolj priljubljen romarski kraj v Franciji.

Upodabljanje
Umetniki jo upodabljajo kot ljubko kodrasto deklico ali kot mlado karmeličansko milega obraza in pogleda, s cvetjem v naročju in križem.

Zavetnica
Je zavetnica Francije, karmeličank in misijonov.

Cerkve v Sloveniji

Pri nas je Tereziji Deteta Jezusa posvečena župnijska cerkev Kodeljevo v Ljubljani.

Gradiva:

MISLI Terezije Deteta Jezusa: “Po smrti bom trosila cvetje iz nebes”

KARMELIČANKE, izdane knjige v slov.: http://karmelicanke.rkc.si/karmelski-svetniki/sv-terezija-deteta-jezusa-presvetega-oblicja/

Sv. Terezija Deteta Jezusa (v hr.) – 4:27 min: https://www.youtube.com/watch?v=mcSOzM4FHhQ

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Evald: Dva Evalda črnolasi in plavolasi
2029-10-03
Obstajata dva sv. Evalda, ki sta se rodila v istem kraju, oba bila redovna brata ter mučeništvo pretrpela na isti dan. Enega so zaradi njegove barve las poimenovali »Črni«, drugega pa »Beli« Evald.

Iz življenja …
Črnolasi in plavolasi sv. Evald sta bila rodna brata, bratranca ali zgolj brata po veri.
Šolala sta se na Irskem. Zlasti črnolasi Evald je bil odličen poznavalec Svetega pisma, oba pa sta bila zelo pobožna in pogumna.
Proti koncu 7. stoletja so ju poslali kot oznanjevalca na pogansko Saško, da bi tam misijonarila. Evangelij sta oznanjala tako goreče, da ju tudi grožnje razjarjenih poganov niso mogle odvrniti od njunega dela.
Ko sta nekoč spet pridigala, so ju napadli. Plavolasega Evalda so ubili z mečem, črnolasega pa so ubili po strašnem mučenju. Njuni trupli so vrgli v reko. To se je zgodilo 3. oktobra leta 693 v Dortmundu.
Legenda pravi, da je voda trupli nesla proti toku in da ju je obdajal svetel sij, da so ju lahko našli in pokopali.
Pozneje je frankovski kralj Pipin dal njuni trupli prepeljati v Köln, kjer so ju v srednjem veku zelo častili.

Gradiva:

Dva Evalda (v ang.) – 2:51 min: https://gloria.tv/post/LKzR94hFCbVp4rvz6mFZLxpRD

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Marija Favstina Kowalska: Glasnica Božjega usmiljenja
2029-10-05
5. oktobra praznujemo god sv. Marije Favstine Kowalske, poljske redovnice in mistikinje, ki je spodbujala pobožnost, znano kot Božje usmiljenje.

Iz življenja …
Sv. Favstina se je rodila 25. avgusta 1905 kot tretji izmed desetero otrok v revni in pobožni družini v poljski vasi Glogowiec. Pri krstu so ji dali imel Helena. Dvajsetletna je vstopila v Kongregacijo sester Marije Usmiljenja in prejela redovno ime Marija Favstina. Po raznih samostanih je vse življenje opravljala preprosta dela: bila je kuharica, vrtnarica in vratarica.
Ta preprosta in skromna redovnica je po posebni božji milosti postala glasnica Božjega usmiljenja. Usmiljeni Jezus se ji je prvič prikazal 22. februarja 1931. Iz njegovega srca sta prihajala dva snopa žarkov v obliki krvi in vode. Jezus se ji je prikazal in razodel v več videnjih, ter ji naročil naj širi češčenje Božjega usmiljenja, rožni venec in litanije Božjega usmiljenja.
Sv. Favstina je imela tudi druge nadnaravne milosti, kot npr. prerokovanje, branje človeških src, stigme, videnja in drugo.
Zaradi tuberkuloze je umrla v sluhu svetosti 5. oktobra 1938, stara komaj 33 let. Za njo je ostal njen dnevnik, ki ga je začela pisati leta 1934. Iz njega veliko izvemo o sami sv. Favstini in o pobožnosti Božjega usmiljenja.

Ali ste vedeli?
Sv. papež Janez Pavel II. je še posebej častil sv. Favstino in spodbujal pobožnost Božjega usmiljenja. Leta 1993 jo je razglasil za blaženo, leta 2000 pa za sveto – obakrat na drugo velikonočno nedeljo (t. i. belo nedeljo), ki jo je določil za praznovanje nedelje Božjega usmiljenja. Omeniti pa velja, da je na ta dan tudi sam umrl.

Podoba Jezusa z dvema žarkoma

V zvezi s podobo je Jezus sv. Favstini obljubil: »Obljubljam, da se tisti, ki bo častil to podobo, ne bo pogubil. Že na tem svetu mu obljubljam zmago nad sovražniki, posebno še v smrtni uri. Jaz, Gospod, ga bom varoval kakor sovjo čast. Žarki na sliki označujejo kri in vodo, ki je pritekla iz globine mojega usmiljenja takrat, ko je bilo moje srce, umirajoče na križu, prebodeno s sulico.«

Rožni venec božjega usmiljenja
Sv. Favstini je Jezus narekoval tudi molitev rožnega venca Božjega usmiljenja. V svojem dnevniku piše, da je 14. septembra 1935 ob prihodu v kapelo v duši zaslišala, kako naj moli »za pomiritev božje jeze«.
Moli se podobno kakor navadni rožni venec: najprej očenaš in zdravamarijo ter vero.
Pri vseh petih desetkah na velikih jagodah (očenaša) molimo: »Večni Oče, darujem Ti Telo in Kri, dušo in božanstvo Tvojega preljubega Sina, našega Gospoda Jezusa Kristusa, v spravo za naše grehe in za grehe vsega sveta.«
Na malih jagodah pa molimo: »Po Njegovem prebridkem trpljenju, usmili se nas in vsega sveta.«
Na koncu zadnje desetke se trikrat ponovi: »Sveti Bog, sveti Močni Bog, Sveti Nesmrtni Bog, usmili se nas in vsega sveta.«
Kdor bo molil ta rožni venec, je Jezus razodel sv. Favstini, mu bo podelil veliko usmiljenje že v življenju, posebno pa ob smrti.

Ura velike milosti ob treh popoldne
Pobožnost, ki je našemu Gospodu najljubša, je češčenje njegovega trpljenja ob uri, ko se spominjamo njegove smrti na križu. Po trpljenju in smrti Jezusa Kristusa se nam je odprlo Božje kraljestvo. Kakšna ljubezen bi morala napolnjevati naša srca in kako voljno bi morali odgovoriti na željo našega Gospoda, ki je rekel s. Favstini:
»Ob treh prosi Moje usmiljenje posebno za grešnike: čeprav za kratek trenutek se potopi v moje trpljenje, posebno v mojo zapuščenost v trenutku agonije. To je ura velike milosti za ves svet. V tej uri ne bom odrekel ničesar duši, ki me bo prosila po zasluženju mojega trpljenja. Spominjam te, hči moja, da se vedno, ko ura bije tri, popolnoma potopiš v moje usmiljenje, ga častiš in poveličuješ, kličeš Njegovo vsemogočnost na ves svet, posebno na uboge grešnike; v tem trenutku se namreč Usmiljenje odpre na široko za vsako dušo. V tej uri lahko dosežeš s svojo priprošnjo vse zase in za druge; to je čas milosti za ves svet – trenutek, ko je Usmiljenje zmagalo nad pravičnostjo. Hči moja, poskušaj, če je le mogoče, moliti križev pot v tej uri, če ti dolžnosti to dovoljujejo, če pa to ni možno, vsaj vstopi v kapelo za trenutek in polasti v presvetem oltarnem zakramentu moje srce, ki je polno milosti, potopi se v molitev, kjerkoli si, pa čeprav za kratek čas.«

Priporočljiva molitev ob treh popoldne
Ti si izdihnil, Jezus, toda vir življenja je stekel za duše in ocean usmiljenja se je odprl za ves svet.
O vir življenja, neizmerno, nedoumljivo Božje usmiljenje, obdaj ves svet in se razlij na nas.
O kri in voda, ki sta pritekli iz srca Jezusovega kot vir usmiljenja za nas, zaupam v vaju. Amen.

Zavetnica
Sv. Favstina je zavetnica revnih družin, otrok, gospodinj, kuharjev, vrtnarjev, vratarjev; mladih, ki želijo v samostan.

Gradiva:

Pričevanje papeža sv. Janeza Pavla II. o sv. Favstini Kowalski (v hr.) – 4:06 min: https://www.youtube.com/watch?v=mTaui38un9M

Napovednik FILMA o sv. Favstini: Ljubezen in usmiljenje – Napovednik FILMA (v ang.) – 2:01 min: https://www.youtube.com/watch?v=vXfIMCAA5SA

Sv. Favstina – zgodba za otroke (v ang.) – 23:27 min: https://www.youtube.com/watch?v=WQPLAAQowmE

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Bruno: Ustanovitelj kartuzijanov
2029-10-06
Sv. Bruno je ustanovitelj najstrožjega reda v Katoliški Cerkvi, to je kartuzijanskega reda.
Danes je v svetu samo 22 kartuzij, od tega pet ženskih, s skupaj približno 380 redovniki in redovnicami. Ena izmed njih je na naših tleh v Pleterjah.

Iz življenja …
Sv. Bruno se je rodil okoli leta 1030 v Kölnu v plemiški družini. Po študiju in mašniškem posvečenju je bil več kot dvajset let voditelj stolniške šole v Reimsu. Poučeval je teologijo, filozofijo ter latinski in grški jezik. Ponujeno škofovsko čast je zavrnil.
Ker mu ni bilo všeč posvetno življenje, v katerem so vladali razkošje, korupcija, pohlep, je vstopil k benediktincem, a jih je zapustil, ker se mu je zdelo življenje v njem preveč lagodno, premalo strogo.
Leta 1084 se je sv. Bruno po vrsti hudih razočaranj umaknil v Grenoble (Francija), kjer je medtem postal škof njegov nekdanji učenec Hugo. Ta mu v samotni neprehodni dolini podaril košček zemlje z imenom Chartreuse, kjer je sv. Bruno s svojimi somišljeniki ustanovil naselbino samotarjev, v kateri je združil samotarski in skupni način življenja. Vsak menih je imel svojo celico, trikrat na dan so se zbrali v cerkvi pri korni molitvi. Živeli so v popolnem molku. V svojih celicah so preživeli dneve v molitvi, študiju in ročnem delu; mesa niso uživali. S tem je sv. Bruno benediktinsko pravilo zelo poostril in položil temelje najstrožjemu redu v Katoliški cerkvi: kartuzijanskemu redu. Tu je nastala Velika kartuzija, ki je še danes matični samostan reda.
Leta 1090 ga je papež Urban II., ki je bil tudi njegov nekdanji učenec, povabil v Rim za svetovalca, a sv. Bruno na papeškem dvoru ni ostal dolgo, saj se v tej vlogi ni počutil dobro. Papež je spoznal, da mu bo Bruno več pomagal z molitvijo v samoti kot kardinal na papeškem dvoru, zato je pristal, da se je leta 1092 umaknil v samoto La Torre v Kalabriji (Italija), kjer je ustanovil nov kartuzijanski samostan San Stefano del Bosco, kjer je preživel zadnja leta svojega življenja. V njem je bil opat, poleg molitve in dela pa je pisal tudi knjige. Umrl je 6. oktobra leta 1101.

Upodobitve
Umetniki sv. Bruna upodabljajo kot kartuzijana v belem habitu s kapuco. Pogosto drži kazalec na ustnicah. Upodabljajo ga še z lobanjo, knjigo, križem, mitro ali sedmimi zvezdami.

Zavetnik
Je zavetnik kartuzijanov, priprošnjik proti obsedenosti in kugi.

Kartuzije v Sloveniji
V Sloveniji so delovale štiri kartuzije, in sicer Žiče (1160), Jurklošter (1173), Bistra (1255) in edina še danes delujoča kartuzija v Pleterjah (1407).

DNEVNI RED red ob delavnikih v samostanu Pleterje:

Patri
Bratje

23.00
jutranjice bl. device Marije v celici

23.30

JUTRANJICE v cerkvi

hvalnice v cerkvi
Marijine hvalnice v celici
osebna molitev v celici

6.00
prima v celici

premišljevanje in molitev
molitev, premišljevanje in branje Svetega pisma

7.00

ADORACIJA v cerkvi (prostovoljno)

7.15

ZBORNA MAŠA

8.00
tiha maša v kapelici
terca v celici
branje Svetega pisma
ročno delo, študij
terca v celici
delo

11.00
seksta v celici, kosilo, počitek

13.00
nona v celici

ročno delo, študij
delo

15.30
Marijine večernice v celici

15.45
večernice v cerkvi

17.00
večerja, molitev, branje
konec dela
večernice, večerja

18.00

SKLEPNA MOLITVENA URA

Mladi bratje, ki so še v noviciatu, imajo eno uro manj dela kot starejši, saj morajo posvetiti ta čas študiju krščanskega nauka in, če je potrebno, slovenskega jezika.

Gradiva:

Kartuzijani in kartuzija Pleterje: http://www.kartuzija-pleterje.si/slo/index_slo.html

Sv. Bruno (v hr.) – 3:10 min: https://www.youtube.com/watch?v=udD66yduEqY

Velika Kartuzija (ob glasbi) – 8:10 min: https://www.youtube.com/watch?v=17dtFuMZqLE

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Praznik rožnovenske Matere Božje
2029-10-07
Praznik rožnovenske Matere Božje je pravzaprav spomin na zmago krščanske vojske nad Turki v znameniti pomorski bitki pri Lepantu 7. oktobra 1571.

O prazniku …
Zmago v tej bitki so kristjani s papežem Pijem V. pripisovali goreči molitvi rožnega venca, v kateri so prosili Marijo pomoči. Papež Pij V. je namreč katoliške vernike pozval k molitvi rožnega venca, v kateri so prosili Marijo pomoči. To zmago so pripisovali molitvi rožnega venca. Na dan odločilne bitke 7. oktobra 1571 so se namreč zbrale bratovščine rožnega venca in goreče molile to molitev.
Poznejši papeži, zlasti Leon XIII., ki je napisal kar 16 okrožnic o rožnem vencu, so to molitev pospeševali. Papež Leon XIII. je oktober uvedel kot mesec rožnega venca.
K širjenju te molitve so prispevala tudi prikazovanja v Lurdu in Fatimi ter stiske krščanskega ljudstva.

Molitev rožnega venca
Molitev rožnega venca se je izoblikovala ob koncu 16. stoletja in je obsegala tri dele po 50 Zdravamarij. Ta oblika je ostala nespremenjena do konca 20. stoletja, ko je papež sv. Janez Pavel II. dodal še četrti, t. i. svetli del, za razumevanje in bolj pobožno molitev rožnega venca pa je leta 2002 izdal Apostolsko pismo Rožni venec Device Marije.

Veseli del
Govori o Jezusovem ROJSTVU. Skrivnosti:
1. ki si ga Devica od Svetega Duha spočela
2. ki si ga Devica v obiskovanju Elizabete nosila
3. ki si ga Devica rodila
4. ki si ga Devica v templju darovala
5. ki si ga Devica v templju našla

Svetli del
Govori o Jezusovem ŽIVLJENJU in DELOVANJU. Skrivnosti:
1. ki je bil krščen v Jordanu
2. ki je v Kani naredil prvi čudež
3. ki je oznanjal božje kraljestvo
4. ki je na gori razodel svoje veličastvo
5. ki je postavil sveto evharistijo

Žalostni del
Govori o Jezusovem TRPLJENJU in smrti. Skrivnosti:
1. ki je za nas krvavi pot potil
2. ki je za nas bičan bil
3. ki je za nas s trnjem kronan bil
4. ki je za nas težki križ nesel
5. ki je za nas križan bil

Častitljivi del
Govori o Jezusovem VSTAJENJU. Skrivnosti:
1. ki je od mrtvih vstal
2. ki je v nebesa šel
3. ki je Svetega Duha poslal
4. ki je tebe, Devica, v nebesa vzel
5. ki je tebe, Devica, v nebesih kronal

Gradiva:

Rožnovenska Mati Božja (v ang.) – 2:25 min: https://www.youtube.com/watch?v=BYAq73_65-w

Rožnovenska Mati Božja (v hr.) – 3:44 min: https://www.youtube.com/watch?v=v5vDk-m-1Ho

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez Henrik Newman: Svetnik, ki nagovarja srce
2029-10-09
»Kakor se sončna ura ravna po SONCU,
tako se hočem tudi jaz ravnati edinole po tebi, Gospod,
če me le hočeš sprejeti in me voditi.«
(J. H. Newman)

Iz življenja …
Sv. Janez Henrik Newman (John Henry Newman) je bil rojen 1801 v Londonu kot najstarejši sin bankirja. Njegov oče je bil član prostozidarske lože, mati pa kalvinske vere. Janez Henrik je že kot otrok je temeljito prebral Biblijo. Pri 16 letih je pod vplivom anglikanskega teologa Thomasa Scotta doživel svoje »prvo spreobrnjenje«. Po študiju literature, matematike, prava in nato še teologije na Oxfordu ter nekaj letih profesure je bil leta 1825 posvečen v duhovnika v anglikanski Cerkvi. Postal je vikar univerzitetne cerkve v Oxfordu. S svojimi poglobljenimi in bogatimi pridigami je nato osem let poučeval in vzgajal svoje poslušalce, zlasti študente in učitelje. Newman je objavil pridige v seriji knjig, v katerih se je zavzemal za anglikansko cerkev kot srednjo pot (»via media«) med protestantizmom in Katoliško cerkvijo, zaradi česar je zaslovel po vsej državi, a postal sumljiv pri hierarhiji. Želel je prenoviti anglikansko državno Cerkev z vrnitvijo k izvirom. Prenova je kasneje dobila ime oxfordsko gibanje.

Leta 1842 se je Newman umaknil iz javnega življenja in se po treh letih obsežnih študij, zlasti zgodnjih cerkvenih očetov in svetnikov, spreobrnil v katoliško vero, ki je bila takrat v Angliji povezana z družbenim izobčenjem. Zapuščal je Cerkev, v kateri je bil rojen in krščen in jo je iskreno ljubil.
Z nekaterimi prijatelji, ki so tudi postali katoličani, je odšel v Rim, kjer je leta 1847 prejel duhovniško posvečenje.
Ko se je vrnil v Anglijo, je v Birminghamu, kasneje pa tudi v Londonu, ustanovil oratorij, duhovniške skupnosti po vzoru sv. Filipa Nerija. Po letu 1850, ko je bila Katoliška cerkev v državi ponovno »dovoljena«, je postal eden najbolj znanih cerkvenih obrazov v Angliji. Štiri leta je bil tudi rektor novoustanovljene katoliške univerze v Dublinu. Newman je učil, da če smo sprejeli Kristusovo resnico in zastavili svoje življenje zanj, ne more biti ločenosti med tem, kar verujemo ter med tem, kako živimo svoje življenje.
Neutrudno si je prizadeval dvigniti vero in samozavest katoliških laikov – pogosto gre za irske delavce, ki v viktorijanski dobi niso bili veliko cenjeni.
Priznanja je Newman doživel šele na tara leta. Leta 1877 je bil imenovan za prvega častnega profesorja v Oxfordu, leta 1879 ga je papež Leon XIII. imenoval za kardinala. Njegovo kardinalsko geslo je bilo: Srce govori srcu. Od leta 1886 je njegovo zdravje začelo pešati.
Umrl je leta 1890 zaradi pljučnice v Birminghamu.
Za njim je ostalo več kot 80 knjig pridig, teoloških del, dva romana in pesmi.

Češčenje
Papež Benedikt XVI. ga je leta 2010 razglasil za blaženega, papež Frančišek pa leta 2019 za svetega.

Gradiva:

SV. JANEZ HENRIK NEWMAN. ŠMARNICE za odrasle, Bogdan Dolenc – slov.

MISLI sv. J. H. Newmana ob POSTNEM ČASU – slov.

MISLI sv. J. H. Newmana ob POSTNEM ČASU – slov.

KRIŽEV POT sv. J. H. Newmana – slov.

MISLI sv. J. H. Newmana pred VNEBOHODOM: Pot k Očetu – slov.

MOLITVE za pomoč v trpljenju sv. J. H. Newmana – slov.

sv. Janez Henrik Newman, svetnik: https://www.youtube.com/watch?v=inTlXymu70s

Življenje sv. Janeza Henrika Newmana (v ang.): https://www.youtube.com/watch?v=AoChOhQ0Z1E

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez XXIII.: Papež Janez Dobri, sklical 2. vatiknski koncil
2029-10-11
Sv. Janez XXIII. je “revolucionarni” papež, ki je odprl 2. vatikanski koncil.

Iz življenja …

Rojen je bil 25. novembra 1881 v lombardski vasici Sotto il Monte pri Bergamu v revni kmečki družini kot četrti otrok od štirinajstih z imenom Angelo Giuseppe Roncalli. Obiskoval je semenišče v Bergamu in nadaljeval študij teologije v Rimu, kjer je bil leta 1904 posvečen v duhovnika.
V času prve svetovne vojne je bil vpoklican v vojsko kot bolničar. V škofiji Bergamo je služil v semenišču ter delal z mladimi.
V Rimu je bil profesor patristike na lateranski univerzi. Leta 1925 je bil posvečen za škofa. »Pokorščina in mir« je bilo njegovo škofovsko geslo. Vstopil je v diplomatsko službo Svetega sedeža in odšel v Bolgarijo, Turčijo in Grčijo, a to je bilo med drugo svetovno vojno. Leta 1945 postane nuncij v Parizu (Francija), leta 1953 pa beneški patriarh in kardinal.
Po smrti papeža Pija XII. je 28. oktobra 1958 izvoljen za papeža. Kot papež si je izbral ime Janez. Morda so zaradi njegove visoke starosti pričakovali, da bo le »prehodni papež«, tradicionalni papež, a navdihnjen s Svetim Duhom za božič leta 1959 napove 2. vatikanski koncil in ga odpre 11. oktobra 1962 v baziliki sv. Petra. Sam je vodil sicer le dve seji koncila; umrl je za rakom v Rimu 3. junija 1963 na binkoštni ponedeljek, v starosti 82 let.
Danes je znan kot »revolucionarni« papež, ki je odprl okna, da bi v Cerkvi zapihal svež veter. Je eden izmed najvplivnejših papežev v zgodovini.
»Il Papa buono – dobri papež«, kot ga ljubkovalno imenujejo Italijani, počiva pod Hieronimovim oltarjem v baziliki sv. Petra. Leta 2000 je bil razglašen za blaženega, leta 2014 pa za svetnika.
Njegov praznični dan je ponekod dan otvoritve drugega vatikanskega koncila, in ne dan njegove smrti.
S petnajstimi leti je začel pisati duhovni dnevnik Dnevnik duše, ki je izšel tudi v slovenščini.

Upodobitve
Iz njegovih fotografij lahko opazimo, da je bil majhne in čokate postave, a človek velike dobrote in miline.

Gradiva:

MISLI sv. Janeza XXIII.: Šel bom v Jezusovo šolo

Sv. Janez XXIII. (v hr.) – 5:26 min: https://www.youtube.com/watch?v=JYV80_bSrFo

FILM – Dobri papež: Janez XXIII. (v ang.) – 1:56:33 min: https://www.youtube.com/watch?v=PlaJV0UZqxo

Sv. Janez XXIII. (v ang.) – 8:53 min: https://saltandlighttv.org/john23/

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Karlo Acutis: Svetnik v jeansu in supergah
2029-10-12
Na vprašanje o svojih prihodnjih načrtih je sv. Karlo (Carlo) Acutis, ki je umrl 12. oktobra 2006 pri 15 letih zaradi levkemije, odgovoril: »Vedno biti združen z Jezusom – to je moj življenjski načrt«.

Iz življenja …
Sv. Karlo Acutis se je rodil leta 1991 v Londonu, kjer so delali njegovi starši, potem pa se je družina vrnila v Italijo. Bil je običajen fant, vesel, miren, iskren, rad je pomagal drugim in se družil, imel je prijatelje. Izredno nadarjen je bil za delo z računalniki. Rad je programiral in tehnološko znanje uporabljal za širjenje lepega sporočila naše vere.
Odkar je prejel prvo sveto obhajilo, se je vsak dan udeležil svete maše in veliko premolil. K spovedi je hodil tedensko. Popolnoma ga je prevzela ljubezen do Boga in svete evharistije. Eden od njegovih največjih informatičnih podvigov je bil povezan prav s slednjim: katalogizacija ehvarističnih čudežev iz vsega sveta. Projekt je začel pri 11. letih. Tedaj je starše prosil, da so ga začeli voziti po vseh svetih krajih, kjer so se zgodili evharistični čudeži, ki so priznani od Cerkve. Po dveh letih in pol je končal s projektom. Uspelo mu je obiskati več kot 136 krajev evharističnih čudežev in ustvariti spletno stran o evharističnih čudežih iz vsega sveta.
Zaradi njegove neverjetne velikodušnosti so ga zanimali vsi ljudje: neznanci, invalidi, otroci, berači … Biti blizu Karla je pomenilo biti blizu izvira sveže vode.
Bil je in ostaja vzor zlasti mladim, ki se sprašujejo, ali je sploh mogoče biti hkrati svet, normalen in edinstven. »Vsi ljudje so rojeni kot izvirniki«, je rekel Karlo, »a mnogi umrejo kot kopije«. Karlo je želel umreti kot original. To je zanj pomenilo, da ga vodi Kristus, na katerega je bil vedno osredotočen.
Papež Frančišek ga je 10. oktobra 2020 razglasil za blaženega. Poudaril je, da nam je Carlo lahko zgled tudi v tem, kako splet in tehnologijo uporabiti za dobre namene.

Atributi
Njegovi najpogostejši atriburi so prenosnik, rožni venec in Najsvetejše.

Zavetnik
Sv. Karlo Acutis je zavetnik mladih in računalniških programerjev.

Svetnik Oratorja 2021
Snovalci ORATORIJA so se odločili, da otroke leta 2021 navdihuje prav Karlo Acutis.
»Vsi ljudje so rojeni kot izvirniki, a mnogi umrejo kot fotokopije.«
»Moj življenjski program je biti vedno blizu Jezusu.«
»Svetost ni v dodajanju, temveč odvzemanju: manj prostora zame in več za Boga.«
»Če bi ljudje vedeli, kaj je večnost, bi naredili vse, da spremenijo svoje življenje.«
(Karlo Acutis)

Gradiva:

CITATI mame o svojem sinu sv. Karlu Akutisu

Spoznaj Karla Acutisa (v slov. in ang.) – 3:05 min: https://www.youtube.com/watch?v=e_pUNA9W8Cc

Antonia Acutis: “Karlo je bil božji vplivnež” (1. del)

Antonia Acutis: “Imamo nov Karlov čudež, ki se je zgodil po beatifikaciji!” (2. del)

Fotografije in videi s sv. Karlom Acutisom – 4:13 min: https://www.youtube.com/watch?v=vK404haEznM

Življenje sv. Karla Acutisa (v ang.) – 7:02 min: https://www.youtube.com/watch?v=yC_oZIY_f5w

O mladem Karlu Acutisu (v ang.) – 1:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=mOP3AxKH7R4

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Bl. Aleksandrina Maria da Costa: Zavetnica mladih
2029-10-13
Aleksandrino Mario da Costa je sv. papež Janez Pavel II. leta 2004 razglasil za blaženo.

Iz življenja …
Bl. Aleksandrina se je rodila 30. marca 1904 kot nezakonski otrok v kraju Balasar na Portugalskem. Bila je veselo, razposajeno in ljubeče kmečko dekle. Z materjo in sestro je živela v hiši stricev. Ko je bila stara 14 let, so v hišo nasilno vdrli trije moški in hoteli dekleta zlorabiti. Aleksandrina je skočila skozi okno štiri metre globoko in na dvorišču pobrala velik kos lesa, ter se z njim vrnila v sobo in pogumno pregnala napadalce. A zaradi posledic tega padca je bilo njeno zdravje iz dneva v dan slabše …
Leta 1925 jo je paraliza položila v posteljo. Več kot 30 let se je priklenjena na posteljo žrtvovala za spreobrnjenje grešnikov in za mir v svetu. Štiri leta je vsak petek po tri ure podoživljala Kristusovo trpljenje. Od leta 1942 (to je dobrih 13 let) ni razen vsakodnevne hostije zaužila ne hrane ne pijače. Njena ljubezen do evharistije in Marije ter njeno mistično življenje, so vzor svetosti.
Ko je ohromela, je skoraj tri leta neprestano prosila za čudežno ozdravljenje in se zaobljubila, da bo v primeru uslišanja postala misijonarka. Ko je spoznala, da je trpljenje njena življenjska poklicanost, ga je z veseljem sprejela. Kot izraz globokega združenja s Kristusom je doživljala mistična videnja.
Na njen predlog je papež Pij XII. oktobra 1942 v Fatimi človeštvo posvetil Brezmadežnemu srcu Marijinemu.
Umrla je 13. oktobra 1955, njeno telo pa počiva v kapeli cerkve v Balasarju. Tu je zapisano: “Grešniki, če vam lahko posmrtni ostanki mojega telesa pomagajo pri odrešitvi, se jim približajte, stopite nanje in jih teptajte, dokler ne izginejo. Toda ne grešite več; ne žalite našega Gospoda!” To izraža njeno življenje za odrešenje duš.

Upodobitve
Ohranjene so njene fotografije; na vseh lahko opazimo poseben smehljaj.

Zavetnica
Je zavetnica mladih, spokornic, proti nečistovanju.

Gradiva:

Bl. Aleksandrina Maria da Costa (v ang.) – 13:35 min: https://www.youtube.com/watch?v=ptpUTupar7w

Bl. Aleksandrina Maria da Costa (v ang.) – 4:32 min: https://www.youtube.com/watch?v=zCU89jmIWWU

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Kalist I.: »Kalistove katakombe« v Rimu
2029-10-14
Sv. Kalist velja za enega najbolj »življenjskih« papežev svoje dobe. Papeževal je pet let (217-222), najbolj znan pa je po t. i. »Kalistovih katakombah« v Rimu, ki jih je upravljal preden je postal papež.

Iz življenja …
O sv. Kalistu je znano, da se je rodil kot suženj leta 155 v Rimu. Kot osvobojenec je bil po nedolžnem kaznovan zaradi poneverbe denarja na bičanje in prisilno delo v rudnikih na Sardiniji. Osvobodila ga ugledna Rimljanka Marija z drugimi kristjani. Papež Zefirin, ki je poznal njegovo nadarjenost in pobožnost, ga je poklical v Rim in posvetil v diakona. V upravo mu je izročil pokopališče, danes tako imenovane »Kalistove katakombe« ob stari Apijski cesti. Skrbel je tudi za cerkveno premoženje, s tem pa za reveže in trpeče kristjane.
Po smrti papeža Zefirina so ga izvolili za papeža. Kot papež je ostal ponižen, ohranil pa je velik čut za reveže in zapostavljene.
Hipolit in Teritulijan sta mu zamerila, ker je bil prizanesljiv do tistih, ki so odpadli od krščanske vere in se kasneje vrnili vanjo, kakor tudi do nekaterih krivovercev. Nestrpnost do Kalista se je povečevala, tako da ga je razjarjena množica vrgla skozi okno hiše, kjer je z verniki obhajal bogoslužje. Umrl je leta 222 v Rimu.
Njegove relikvije so kasneje prenesli v danes najstarejšo Marijino cerkev v mestni četrti Trastevere, ki jo je dal zgraditi on sam; kot prvo cerkev v Rimu, posvečeno Jezusovi materi Mariji.

Upodobitev
Umetniki sv. Kalista upodabljajo kot bradatega papeža z mlinskim kamnom ali vodnjakom, atributa njegovega domnevnega mučeništva.

Zavetnik
Je zavetnik grobarjev.

Gradivo:

MISLI sv. papeža Janeza XXIII. o Kalistovih katakombah: prostoru mučencev in upanja

Kalist I., papež in mučenec (v hr.) – 2:32 min: https://www.youtube.com/watch?v=T6Vov3XzPE8

Kalistove katakombe (v ang.) – 3:49 min: https://www.youtube.com/watch?v=EZ3IPc1bUuI

Sv. Kalist (v ang.) – 1:37 min: https://www.youtube.com/watch?v=GNBg3GBK4qE

Sv. Kalist (v ang.) – 1:56 min: https://www.youtube.com/watch?v=91g9I1XYJcM

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Uršula in tovarišice: Za dober zakon
2029-10-21
“Če je na sv. Uršule dan lepo, bo lepa jesen in si bo tudi lenuh pripravil dovolj stelje”, pravi vremenski pregovor.

Iz življenja …
Redko katera svetnica si je kot sv. Uršula pridobila toliko priljubljenosti in spoštovanja, čeprav o njej dejansko ni znano skoraj nič. O obstoju te svetnice priča napis iz 4. ali 5. stoletja, najdenem v Kölnu, ki omenja mučeništvo Uršule in njenih tovarišic devic (na tem kraju je bila pozneje postavljena cerkev) in več različic čudovitih legend o njenem mučeništvu.
Po eni izmed različici je bila Uršula hči krščanskega kralja v Bretaniji (današnji Franciji) v 5. stoletju. Bila je izjemno lepa in vsestransko nadarjena. Nadlegovali so jo snubci, ona pa je vse zavrnila. Tako je bilo vse dokler je ni za svojega sina zaprosil za roko sam angleški kralj Agripa. Uršula je tedaj dobro premislila, kako zavrniti kralja? Zato si je za svoje soglasje izmislila tri »nemogoče« pogoje: prvič, da ji pošlje deset najlepših devic kot spremljevalke, vsaka od njih pa mora imeti tisoč svojih služabnic ter brodovje za vse; drugič, da njej in njenim spremljevalkam tri leta pred poroko omogoči potovanja in romanja v velika svetišča; in tretjič, da se princ in ves njegov dvor spreobrnejo v krščanstvo, ker se ne bo poročila s poganom.
Pričakovala je hitro angleško opustitev poroke, a njena modrost, lepota in odločnost so mladega snubca tako očarali, da se je strinjal z vsemi tremi pogoji. In tako se je zbralo 11.000 devic (verjetno jih je bilo le 11) – Uršulinih spremljevalk za romanje v Rim.
Na poti nazaj so jih blizu Kölna napadli Huni in pobili vse, razen Uršule. Z njo, kot s kraljevo hčerjo, se je želel poročiti vodja Hunov. Ko ga je odločno zavrnila, ji je v srce izstrelil tri puščice. Po njeni smrti je z neba prišla vojska 11.000 angelov in pregnala Hune iz mesta. Prebivalci Kölna pa so jo slovesno pokopali in svoje mesto postavili pod zavetništvo sv. Uršule in njenih tovarišic.

Ali ste vedeli?
V srednjem veku so nastale številne bratovščine sv. Uršule, katere člani so bili celo škofje in kralji, ki so se ji priporočali kot priprošnjici za srečno smrt in prehod v večnost. V 16. stoletju pa je sv. Angela Merici ustanovila redovno družbo uršulinke, za zavetnico katerih je izbrala sv. Uršulo, zavetnico učiteljskega poklica, šol in izobraževanja. Krištof Kolumb je nove otoke, ki jih je odkril leta 1493, v čast sv. Uršuli in njenim tovarišicam poimenoval Deviški otroki.

Upodobitev
Umetniki sv. Uršulo najpogosteje upodabljajo kot princeso s krono, puščico, palmo, golobom ali zastavo s križem, z ladjo; včasih kot zavetnico s plaščem, pod katerim ščiti svoje spremljevalke.

Zavetnica
Je zavetnica Kölna, učiteljic in vzgojiteljic, mladine, bolnih otrok, trgovcev s tkaninami; priporočajo se ji za dobro poroko in dober zakon ter srečno zadnjo uro.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Uršuli je pri nas posvečenih 12 cerkva, kot je razvidno iz spodnjih tabel.

ŽUPNIJSKA CERKEV posvečena sv. Uršuli:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Jagršče (KP škofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Uršuli:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Kranj – Šmartin (LJ nadškofija)
Srednje Bitnje

2.
Mirna peč (NM škofija)
Golobinjek

3.
Polhov gradec (LJ nadškofija)
Setnica

4.
Poljane – Dolenjske Toplice (NM škofija)
Mali Rigelj

5.
Stara Cerkev (NM škofija) – porušena
Stari Breg

6.
Stara Loka (LJ nadškofija)
Pevno

7.
Šentjurij – Podkum (LJ nadškofija)
Borovak

8.
Škofljica (LJ nadškofija)
Lanišče

9.
Dramlje (CE škofija)
Šedina

10.
Stari trg pri Slovenj Gradcu (MB nadškofija)
Uršlja gora

11.
Sv. Martin na Pohorju (MB nadškofija)
Bojtina

12.
Št. Janž na Dravskem polju – Starše (MB nadškofija)
Prepolje

KAPELA:

1.
Sv. Danijel nad Prevaljami (MB nadškofija)
Šentane

Gradiva:

Sv. Uršula (v hr.) – 1:34 min: https://www.youtube.com/watch?v=RVx456Ze6nU

11.000 devic – sv. Uršula (v ang.) – 28:11 min: https://www.youtube.com/watch?v=9w5FZw-UVOI

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez Pavel II.: Prvi slovanski papež
2029-10-22
Sv. Janez Pavel II. je prvi slovanski papež in po več stoletjih prvi papež, ki ni Italijan.
Je eden od najmlajših papežev v zadnjem času, njegov pontifikat pa med najdaljšimi v zgodovini Cerkve, saj je trajal skoraj sedemindvajset let.
Bil je karizmatičen papež, sposoben zbrati velike množice.

Iz življenja …
Karol Wojtyła se je rodil 18. maja 1920 v Wadowicah na Poljskem kot najmlajši od treh otrok. Svoje sestre ni poznal, saj je umrla pred njegovim rojstvom.
Ko je bil star devet let, mu je umrla mati, tri leta kasneje pa starejši brat. Karol je ostal sam z očetom. Po končani gimnaziji sta se z očetom preselila v Krakov, kjer je Karol študiral literaturo in se posveti svoji strasti: igranju.
Ko se je začela vojna, je začel delati v kamnolomu, da bi se izognil deportaciji v Nemčijo. Leto kasneje (1941) mu je umrl tudi oče.
Karol je začel »tajno« študirati tečaje teologije; tajno zato, ker so nacisti preganjali poljsko duhovščino, in bil leta v duhovnika posvečen leta 1946. Nato je za dve leti odšel izpopolnit svojo teološko izobrazbo v Rim, da bi postal profesor etike v krakovskem bogoslovju in na teološki fakulteti v Lublinu. Leta 1958 je bil imenovan in posvečen kot najmlajši poljski pomožni škof v Krakovu.
Njegov grb z napisom »Totus Tuus – Ves Tvoj«, ki se nanaša na Božjo Mater Marijo, ga je spremljal vse življenje. Sodeloval je na 2. Vatikanskem koncilu, leta 1964 je bil imenovan za nadškofa v Krakovu, leta 1967 pa za kardinala.
16. oktobra 1978 so ga kardinali, zbrani v konklavu, izvolili za Petrovega naslednika. Privzel je ime Janez Pavel II. in 22. oktobra slovesno nastopil petrinsko službo (zato je tega dne njegov god). 13 maja 1981, na obletnico Marijinih prikazovanj v Fatimi, je bil hudo ranjen v poskusu atentata na Trgu sv. Petra. Kasneje je svojega atentatorja obiskal v zaporu in mu odpustil.
V svojem dolgem pontifikatu vodenja Cerkve je okrepil upanje vernikov; govoril s svetom, nagovarjal narode (dvakrat je obiskal Slovenijo), govoril z državniki, umetniki, igralci, športniki; pogosto je komuniciral z novinarji; hodil je v zapore, obiskoval zanemarjene in zapuščene. Iz njegove neizmerne ljubezni do mladih so se leta 1985 rodila svetovna srečanja mladih, ki so na različnih koncih sveta združila milijone mladih.
Razglasil je 1.345 blaženih in 483 svetnikov.
Leta 2003 je bila uradno potrjena njegova Parkinskonova bolezen, a se ni umaknil, vse dokler so ga noge nosile.
Z velikim sočutjem prebivalstva je umrl v Vatikanu 2. aprila 2005, na predvečer nedelje Božjega usmiljenja, ki jo je sam razglasil nekaj let prej.
Na nedeljo Božjega usmiljenja 2011 ga je papež Benedikt XVI. razglasil za blaženega, leta 2014 pa ga je papež Frančišek razglasil skupaj s papežem Janezom XXIII. za svetega.

Gradiva:

Najslajši trenutki Janeza Pavla II. ob GLASBI – 5:35 min: https://www.youtube.com/watch?v=P498ZWdGIjU

Papež Janez Pavel II. mladim v Postojni (v slov.) – 9:18 min: https://www.youtube.com/watch?v=rlQkIQMcQyg

Življenje Karola Wojtyła – animirani film (v slov.) – 26:13 min: https://www.youtube.com/watch?v=5q8QuKdDaAc&list=PLuL_MDcWQgzzJYnR4idLP1fjNB3LOzygN&index=8

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Evarist: Četrti papež
2029-10-27
Sv. Evarist, rojen v 1. stoletju v Antiohiji, je bil četrti papež po sv. Petru. Rimsko Cerkev je vodil pod cesarjem Trajanom.

Iz življenja …
Papež sv. Evarist je Rim razdelil na sedem diakonatov. Rim je tako razdelil na 25 župnij. Papeževal je osem let.
Posvetil je petnajst škofov, sedemnajst duhovnikov in sedem diakonov.
V njegovem času so v Rim pripeljali škofa sv. Ignacija Antiohijskega, da bi ga kot kristjana vrgli zverem. Sv. Evarist je verjetno pretrpel mučeništvo, in to leta 108.
Pokopan je v Vatikanu, blizu groba apostola Petra.

Gradiva:

Sv. Evarist I., papež (v hr.) – 1:50 min: https://www.youtube.com/watch?v=O0d5v0Q9Fe8

Sveta Ermelinda: Puščavnica v imenitnih oblačilih
2029-10-29
Sv. Hermelinda ali Ermelinda (skrajšano Linda) je laikinja puščavnica.

Iz življenja …
Sv. Ermelinda se je rodila leta 510 v Lovenjoelu v Belgiji v plemiški družini, ki je bila v sorodstvu z družino Pipin.
Imela je veliko snubcev, a se je že v otroštvu zaobljubila devištvu. Kljub želji staršev, da bi se dobro poročila, je zavrnila poroko in se umaknila na del družinskega posestva, kjer je živela v molitvi, tišini in pokori. Želela je več miru, zato se je preselila drugam, kjer je živela strogo življenje v samoti.
Težave je imela z dvema mladima snubcema, zaradi česar je pobegnila v Meldret in tam ostala do svoje smrti.
Umrla je 29. oktobra leta 590. Na njenem grobu je bil postavljen ženski samostan.

Upodobitve
Umetniki sv. Lindo najpogosteje upodabljajo kot puščavnico v imenitnih oblačilih.

Zavetnik
Sv. Linda je zavetnica proti očesnim boleznim, vročici in boleznim sklepov.

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Zapovedani praznik vseh svetih: Ko je število svetih tako naraslo ...
2029-11-01
Danes je praznik vseh svetih: tistih, ki jih je Cerkev uradno razglasila za svete in tistih, ki jih Cerkev uradno ni razglasila za svete, so pa pri Bogu v nebesih.
Vsi sveti so zapovedani praznik, kar pomeni, da naj bi se verniki tega dne udeležili sv. maše.
In še nekaj: Na vse svete ima god vsak kristjan. Zato blagoslovljeno praznovanje godu!

Iz življenja …
Gre za starokrščanski praznik, na katerega se častijo vsi sveti.
Izvor tega praznika je treba iskati v 4. stoletju na Vzhodu, ko so v Antiohiji prvo nedeljo po binkoštih praznovali praznik vseh svetih mučencev. V 7. stoletju je papež Bonifacij IV. v Rimu poganski tempelj Panteon, posvečen vsem bogovom, spremenil v cerkev svete Matere Božje in vseh svetih mučencev.
Papež Gregor IV. (827-844) je praznik svetih prestavil na 1. november in ukazal, naj se ta dan slovesno praznuje v vsej Cerkvi. Ta praznik je Cerkev med drugim uvedla tudi zato, ker je število svetnikov tako naraslo, da ni bilo več mogoče spominjati se vsakega posebej pri bogoslužju.
Tega dne se spominjamo vseh rajnih, ki so sedaj pri Bogu – znane in neznane! Še posebej se spominjamo rajnih svetih, ki niso bili nikoli razglašeni za svetnike. V molitvi se jim priporočimo tudi mi, naj pri Bogu posredujejo za nas, da se jim bomo nekoč pridružili tudi mi.
Bogoslužje tega praznika nas spominja, da je svetost izvirna poklicanost vsakega krščenega. Zato je ta praznik ugodna priložnost, da dvignemo pogled od minljivih zemeljskih resničnosti k Božji razsežnosti večnosti in svetosti.

Molimo
Vsemogočni večni Bog, tvoja Cerkev se danes veseli skupnega praznika vseh svetnikov in slavi njihove zasluge.
Prosimo, naj nam nepregledna množica naših svetih bratov in sester izprosi tvoje obilno usmiljenje. Amen.

Gradiva:

Gradivo za družino ob prazniku vseh svetih – Slovenski katehetski urad (v slov.): http://sku.rkc.si/2020/10/30/praznik-vseh-svetih/

Svetniki ob glasbi – Veroučni kotiček (v slov.) – 2:43 min: https://www.youtube.com/watch?v=Rje8J00Vc9M&list=PLuL_MDcWQgzzJYnR4idLP1fjNB3LOzygN&index=13

Naredi si sam … – Veroučni kotiček (v slov.) – 0:26 min: https://www.youtube.com/watch?v=NOEVeo3rRzA&list=PLuL_MDcWQgzzJYnR4idLP1fjNB3LOzygN&index=12

Praznik vseh svetih (v hr.) – 4:08 min: https://www.youtube.com/watch?v=2FHQX5M7UtQ

Vsi sveti – ob svetnikih in PESMI (v ang.) – 4:38 min: https://www.youtube.com/watch?v=oNlgG_-wjpM

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Viktorin Ptujski: Prvi razlagalec Svetega pisma
2029-11-03
Viktorin Ptujski je bil cerkveni oče, škof na teritoriju današnjega slovenskega ozemlja ob koncu 3. stoletja. Velja za prvega latinskega eksegeta (razlagalca) Svetega pisma. Da ga Slovenci bolje ne poznamo in častimo, je “krivo” večstoletno napačno prepričanje, češ da je bil škof v francoskem mestu Poitiers, in ne v Ptuju.
Šele z zgodovinopisnimi popravki in s posredovanjem bl. Antona Martina Slomška v Vatikanu, ki je leta 1848 dosegel, da se sme Viktorinu v mariborski škofiji izkazovati javna čast pri bogoslužnih opravilih, se je češčenje Viktorina začelo tudi pri nas.

Iz življenja …

Sv. Viktorin Ptujski se je rodil okoli leta 240. O njegovem izvoru obstajajo različne teze: po eni naj bi prišel z vzhoda, iz Grčije, saj sv. Hieronim omenja, da je bolje znal grško kot latinsko. Po drugi domnevi pa naj bi bil domačin.
Bil je škof v rimskem mestu Petovio, današnjem Ptuju, ob koncu 3. stoletja. Petoviona je tedaj štela preko 30.000 prebivalcev, od tega je bilo verjetno okrog tisoč vernikov.
Vero je širil z govorjeno in pisano besedo, zaradi česar ga uvrščamo tudi med prve znane literarne ustvarjalce na našem ozemlju. Bil je prvi latinski ekseget. Njegovi spisi so močno vplivali na nadaljnjo latinsko svetopisemsko eksegezo. Ohranila sta se le dva spisa: O zgradbi sveta in Razlaga Razodetja.
Bil je zelo izobražen in vzornega življenja.
Umrl je 2. novembra 303 med Dioklecijanovim preganjanjem kristjanov, in sicer mučeniške smrti – domnevno z obglavljenjem.

Upodobitve
Umetniki sv. Viktorina najpogosteje upodabljajo v škofovski obleki s palmovo vejo in mečem v roki.

Gradiva:

Viktorin Ptujski in deset devic: http://oddaje.ognjisce.si/ocetjevveri/2013/11/14/11-oddaja-viktorin-ptujski-in-deset-devic

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Lenart: Zavetnik živine in kmetov
2029-11-06
Sv. Lenart je eden izmed najbolj priljubljenih svetnikov v Franciji in deželah srednje Evrope. Menijo, da mu je posvečenih okoli 600 cerkva.
Že zgolj v Sloveniji mu jih je posvečenih skoraj 60.
Zakaj je tako priljubljen?

Iz življenja …
Sv. Lenart se je rodil okoli leta 500 v Orleansu v plemiški družini, ki je bila v prijateljskih odnosih s krščanskim frankovskim kraljem Klodvikom. Vzgajali so ga za viteza, a je kasneje postal kraljev svetovalec. Na dvor pa je zahajal tudi reimski nadškof sv. Remigij (god 1. oktober), ki je sv. Lenarta seznanil s krščanstvom in ga kasneje tudi krstil.
Sv. Lenart je kasneje postal puščavnik v gozdu blizu Limogesu v Franciji. V svoji puščavniški celici je živel molitveno in spokorno samotarsko življenje. Postal naj bi škof v Reimsu (nekateri viri poročajo, da je dejansko prejel tudi škofovsko posvečenje), a on se je odločil, da bo ostal puščavnik. K njemu so prihajali številni iskalci pomoči; pridigal je in zdravil.
Še posebno skrb pa je imel za jetnike. Za mnoge je pri kralju dosegel izpustitev. Včasih so jetniki zgolj izgovarjali njegovo ime in okovi so jim odpadli. Le te so potem prinesli sv. Lenartu v njegovo puščavniško celico.
Te verige so kasneje njegovi častilci razlagali kot verige za govedo, zaradi česar je sv. Lenart kasneje postal zavetnik živine in kmetov.
Izročilo pripoveduje, kako je sv. Lenart nekoč s svojimi molitvami pomagal noseči kraljici, ki je imela v bližini njegove puščavniške celice med lovom njenega moža popadke, da je srečno rodila sina. V zahvalo mu je kralj Klodvik podaril del zemljišča, na katerem je kmalu zrasla cerkev, posvečena Materi Božji, zraven cerkve pa nov samostan, okoli katerega se je razvilo mestece Saint-Léonard-de-Noblat. Tu so nekdanje jetnike izučili rokodelska dela, da so si lahko pošteno služili svoj vsakdanji kruh.
Sv. Lenart je svojo skupnost vodil kot opat vse do svoje smrti leta 559.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot opata v črnem meniškem oblačilu z razbitimi verigami, knjigo, voli ali konji.

Zavetnik
Sv. Lenart je zavetnik kmetov, jetnikov, hlapcev, ključavničarjev, kovačev, živine, konjev, porodnic, za dober porod; je priprošnjik proti glavobolu in duševnim boleznim.

Vremenski pregovor
“Kakršno je vreme na Lenartovo, tako bo do božiča.”

Cerkve na Slovenskem
Pri nas je sv. Lenartu posvečenih 59 cerkva (17 župnijskih, 42 podružničnih).

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Andreju:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Bukovo (KP škofija)

2.
Col (KP škofija)

3.
Črni vrh (LJ nadškofija)

4.
Jesenice (LJ nadškofija)

5.
Kropa (LJ nadškofija)

6.
Lenart v Slovenskih Goricah (MB nadškofija)

7.
Loški Potok (LJ nadškofija)

8.
Mozelj (NM škofija)

9.
Nova Cerkev (CE škofija)

10.
Novo mesto – Sv. Lenart (NM škofija)

11.
Sostro (LJ nadškofija)

12.
Spodnja Branica (KP škofija)

13.
Sv. Lenart – Podgorci (MB nadškofija)

14.
Sv. Lenart (LJ nadškofija)

15.
Sv. Lenart nad Laškim (CE škofija)

16.
Volče (KP škofija)

17.
Zabukovje (CE škofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Lenartu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Begunje pri Cerknici (LJ nadškofija)
Dobec

2.
Brežice (CE škofija)
Brežice – frančiškani

3.
Cerovo (KP škofija)
Dolenje Cerovo

4.
Čemšenik (LJ nadškofija)
Vrhe

5.
Češnjice (LJ nadškofija)
Pšajnovica

6.
Dob (LJ nadškofija)
Krtina (++)

7.
Dravograd (MB nadškofija)
Vič

8.
Fara pri Kočevju (NM škofija)
Krkovo

9.
Gornji Grad (CE škofija)
Lenart pri Gornjem Gradu

10.
Hoče (MB nadškofija)
Pivola / Pohorje

11.
Ig (LJ nadškofija)
Gornji Ig

12.
Kebelj (MB nadškofija)
Koritno

13.
Kostrivnica (CE škofija)
Drevenik

14.
Kred (KP škofija)
Staro Selo

15.
Makole (MB nadškofija)
Makole

16.
Mavčiče (LJ nadškofija)
Jama

17.
Mežica (MB nadškofija)
Plat

18.
Novo mesto – Sv. Lenart (NM škofija)
Gotna vas

19.
Podbrdo (KP škofija)
Bača nad Podbrdom

20.
Preddvor (LJ nadškofija)
Breg

21.
Ptujska gora (MB nadškofija)
Ptujska gora (++)

22.
Raka (NM škofija)
Ravno

23.
Ribnica (LJ nadškofija)
Nemška vas

24.
Ribnica na Pohorju (MB nadškofija)
Ribnica na Pohorju (++)

25.
Ribno (LJ nadškofija)
Bodešče

26.
Rob (LJ nadškofija)
Krvava Peč (++)

27.
Semič (NM škofija)
Kal

28.
Studeno (KP škofija)
Gorenje

29.
Šentjurij – Podkum (LJ nadškofija)
Rodež

30.
Šenturška gora (LJ nadškofija)
Sveti Lenart

31.
Šentvid pri Stični (LJ nadškofija)
Pungert

32.
Šmarjeta (NM škofija)
Koglo Sela pri Zburah

33.
Šmartno pod Šmarno goro (LJ nadškofija)
Spodnje Gameljne

34.
Št. Ilj pod Turjakom (MB nadškofija)
Mislinja

35.
Trnje (KP škofija)
Klenik

36.
Tržišče (NM škofija)
Gabrijele (++)

37.
Vače (LJ nadškofija)
Vaške Kandrše

38.
Višnja gora (LJ nadškofija)
Nova vas

39.
Vrhnika (LJ nadškofija)
Mala Ligojna

40.
Vrhnika (LJ nadškofija)
Stara Vrhnika (++)

41.
Vrhnika (LJ nadškofija)
Vrhnika

42.
Žiri (LJ nadškofija)
Dobračeva (++)

Gradiva:

Sv. Lenart, puščavnik (v hr.) – 2:40 min: https://www.youtube.com/watch?v=Tje9qpV5IBQ

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Vilibrord: S svetniškim očetom
2029-11-07
Sv. Vilibrord je imel svetniškega očeta. Je zavetnik Luksemburga …

Iz življenja …
Sv. Vilibrord je bil rojen leta 658 v Northumbriji v Angliji v plemiški družini. Njegov oče sv. Vilgis, ki se je kmalu po njegovem rojstvu umaknil v puščavniško samostansko življenje, je svojega sina poslal v benediktinski samostan Ripon. Vilibrord je okoli leta 678 postal menih v irskem samostanu Rathmelsigi, pri tridesetih letih pa prejel mašniško posvečenje.
Leta 690 je skupaj z nekaterimi sodelavci začel misijonsko delo v Friziji na levem bregu Rena. S podporo frankovskih vladarjev na eni strani in papeževo oporo na drugi strani ima velike zasluge za širitev vere na evropskem kontinentu tudi v kasnejših stoletjih. Papež ga je na izrecno željo Pipina II. posvetil v škofa, da bi tako utrdil položaj Cerkve na evropskem severu. Ob tej priložnosti je sv. Vilibrord prevzel ime Klemen. Postal je škof v Utrehtu, a stike z domovino je ves čas ohranil. Od tam je dobival prve sodelavce … Za časa življenja mu je uspelo pokristjaniti večji del Frizijcev.
Umrl je 7. novembra 739 v samostanu Echternacht v Luksemburgu.

Upodobitve
Upodabljajo ga kot škofa ali opata s knjigo, otrokom, palico s križem (čudežno naj bi priklical vodo iz tal), sodom, modelom cerkve, vodnjakom ali vrčem. Včasih so ob njem tudi maliki, to pa zato ker se je boril proti poganstvu.

Zavetnik
Je priprošnjik proti epilepsiji, kožnim boleznim in trzavici. Je zavetnik Luksemburga.

Gradiva

Sv. Vilibrord (v ang.) – 1:36 min: https://www.youtube.com/watch?v=IB4pE4xbZck

Sv. Vilibrord (v ang.) – 4:55 min: https://gloria.tv/post/b4AtrExhu87G3tjidxEq6TL2h

Foto: Zajem zaslona, https://www.youtube.com/watch?v=IB4pE4xbZck
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Martin: Eden najbolj priljubljenih škofov vseh časov
2029-11-11
Znan je pregovor, da na martinovo »svet’ Martin nar’di iz mošta vin.«

Kdo je bil sv. Martin?
Sv. Martin iz Toursa je v svojem življenju »prehodil pot« od poganskega vojaka do enega najbolj priljubljenih škofov vseh časov.
Rodil se je okoli leta 315 na teritoriju današnjega Sombotela na Madžarskem. To pomeni, da se je rodil dve leti potem, ko je krščanstvo postalo svobodna vera v rimskem cesarstvu. Martinovi starši so bili pogani. Oče je bil častnik rimske vojske, zato je bila tudi za Martina vojaška služba neizbežna. Pri dvanajstih letih se je začel zanimati za krščansko vero in postal katehumen.

Razpolovitev plašča
Proti svoji volji je postal vojaški častnik. Iz tega časa je dogodek, ki je popolnoma spremenil Martinovo življenje. Pred mestnimi vrati je v mrzlem zimskem jutru zagledal premraženega berača, ki je prosil miloščino. Ker pri sebi ni imel denarja, je z mečem razpolovil svoj plašč in s polovico ogrnil reveža. To je bil začetek Martinovega spreobrnjenja. Iste noči se mu je v sanjah prikazal Jezus, ogrnjen z darovano polovico plašča. Martin je tedaj zapustil vojaško službo in se oklenil škofa sv. Hiarija iz Poitiersa, s katerim sta ustanovila samostan in začel »boj« je proti krivovercem.

Gos ga je izdala
Ko so prebivalci Toursa leta 371 iskali novega škofa, so izvolili sv. Martina, ker so vedeli za njegovo ljubezen in pravičnost do vseh, tako sužnjev kot najrevnejših. Ena od legend pravi, da Martin zaradi skromnosti sploh ni želel sprejeti škofovske mitre, zato se je skril pred odposlanci, ki so prišli ponj. Toda v bližini je bila gos, ki je s svojim gaganjem razkrila skromnega škofa.
V 27-ih letih svoje škofovske službe je sv. Martin naredil veliko dobrega. Bil je dejaven škof in razširjevalec vere.

Martinova gos
Ob njegovem godu se pripravljajo Martinove pojedine s pokušino novega vina. Ne manjka pa tudi Martinova gos, navadno z mlinci in rdečim zeljem, ter seveda vino. Zakaj?
Po legendi so gosi sv. Martina z gaganjem izdale, ko se je skril pred ljudmi, ki so ga želeli postaviti za škofa. Nekateri pa menijo, da je bila gos tega dne že mnogo prej na jedilniku in da je šlo po vsej verjetnosti za daritveno žival.

Prvi svetnik nemučenec?
Postal je eden izmed prvih svetnikov, ki ni umrl mučeniške smrti.
Umrl je 8. novembra leta 397 v kraju Candes, ki leži severno od Toursa. Pokopali so ga 11. novembra.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo, kako še kot vojak deli plašč z beračem, redkeje kot škofa z gosko.

Zavetnik
Je zavetnik revnih, jetnikov, vojakov, konjenikov, konj, vinogradnikov, gostilničarjev, domačih živali …

Vremenski pregovori
Ljudska modrost je skozi stoletja spremljala god svetega Martina, ki je v srcih ljudi povezal delo na polju, praznovanje vina in hvaležnost za Božje darove.
Pregovori o vremenu in letini so odsev spoštovanja do narave in zaupanja v Boga, ki skrbi za človeka:
»Če je na Martina jasen in sončen dan, bosta v treh dneh pobeljena hrib in plan.«
»Če se oblači na Martina, bo nestanovitna zima.«
»Če sv. Martin listje obdrži, huda zima sledi.«
»Če Martinova gos po ledu plazi, o božiču navadno po blatu gazi.«
»Sv. Martin naj bo suh, da pozimi raste kruh.«

Molitev sv. Martina
V moji zapuščenosti me obišči, Gospod,
v moji samoti me objemi, v moji bedi me ozdravi.
Sveto v meni naj prebudi moje čute,
vid v meni naj vidi Tvoje stvarstvo,
sluh v meni naj sliši peti angele.
Želim živeti, preživeti, častiti te in te slaviti.
Daj mi moči, poguma in Tvoje ljubezni.
Prebudi mi srce, da ne bom sovražil,
ampak da bom odpuščal in
v Tvojem večnem miru živel. Amen.

Cerkve na Slovenskem
Pri nas je sv. Martinu posvečenih kar 85 cerkva (42 župnijskih, 43 podružničnih), kot je razvidno iz spodnjih tabel.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Martinu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Avče (KP škofija)

2.
Bled (LJ nadškofija)

3.
Dob (LJ nadškofija)

4.
Grgar (KP škofija)

5.
Hajdina (MB nadškofija)

6.
Hrenovice (KP škofija)

7.
Ig (LJ nadškofija)

8.
Kamnica (MB nadškofija)

9.
Kobilje (MS škofija)

10.
Kostanjevica na Krasu (KP škofija)

11.
Kranj – Šmartin (LJ nadškofija)

12.
Laško (CE škofija)

13.
Libeliče (MB nadškofija)

14.
Ljubljana – Šmartno ob Savi (LJ nadškofija)

15.
Martjanci (MS škofija)

16.
Moravče (LJ nadškofija)

17.
Notranje Gorice (LJ nadškofija)

18.
Osek (KP škofija)

19.
Podzemelj (NM škofija)

20.
Poljane nad Škofjo Loko (LJ nadškofija)

21.
Ponikva (CE škofija)

22.
Sečovlje (KP škofija)

23.
Sežana (KP škofija)

24.
Slivje (KP škofija)

25.
Srednja vas v Bohinju (LJ nadškofija)

26.
Sromlje (CE škofija)

27.
Sv. Martin na Pohorju (MB nadškofija)

28.
Sv. Martin pri Vurberku (MB nadškofija)

29.
Šmartno ob Dreti (CE škofija)

30.
Šmartno ob Paki (CE škofija)

31.
Šmartno pod Šmarno Goro (LJ nadškofija)

32.
Šmartno pri Litiji (LJ nadškofija)

33.
Šmartno pri Slovenjem Gradcu (MB nadškofija)

34.
Šmartno v Brdih (KP škofija)

35.
Šmartno v Rožni Dolini (CE škofija)

36.
Šmartno v Tuhinju (LJ nadškofija)

37.
Teharje (CE škofija)

38.
Trbovlje (CE škofija)

39.
Trstenik (LJ nadškofija)

40.
Unec (LJ nadškofija)

41.
Velenje – Sv. Martin (CE škofija)

42.
Žiri (LJ nadškofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Martinu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Breznica (LJ nadškofija)
Žirovnica

2.
Brje (KP škofija)
Sveti Martin

3.
Bučka (NM škofija)
Bučka

4.
Cerklje na Gorenjskem (LJ nadškofija)
Šmartno

5.
Čatež ob Savi (NM škofija)
Velike Malence (++)

6.
Dobrepolje – Videm (LJ nadškofija)
Podpeč

7.
Dobrova (LJ nadškofija)
Podsmreka

8.
Hinje (NM škofija)
Veliko Lipje (++)

9.
Kočevje (NM škofija)
Hrib – porušena

10.
Koprivnica (CE škofija)
Veliki Kamen

11.
Leskovec pri Krškem (NM škofija)
Velika vas

12.
Metlika (NM škofija)
Metlika

13.
Mokronog (NM škofija)
Slepšek

14.
Podgrad (KP škofija)
Sabonje (++)

15.
Polhov Gradec (LJ nadškofija)
Setnik

16.
Prečna (NM škofija)
Zalog

17.
Predloka (KP škofija)
Zazid

18.
Radeče (LJ nadškofija)
Vrhovo (++)

19.
Radlje ob Dravi (MB nadškofija)
Spodnja Vižinga

20.
Semič (NM škofija)
Topličica – porušena

21.
Sevnica (CE škofija)
Lamperče

22.
Sočerga (KP škofija)
Trebeše

23.
Stari trg pri Ložu (LJ nadškofija)
Podcerkev (++)

24.
Šentjanž (NM škofija)
Kal

25.
Šentjernej (NM škofija)
Groblje

26.
Šentjurij pri Grosupljem (LJ nadškofija)
Gorenji Rogatec

27.
Šmarjeta (NM škofija)
Vinica

28.
Šturje (KP škofija)
Žapuže

29.
Toplice (NM škofija)
Loška vas

30.
Trebelno (NM škofija)
Štatenberk

31.
Truške (KP škofija)
Labor

32.
Velike Žablje (KP škofija)
Gaberje

33.
Veliki Gaber (LJ nadškofija)
Bič

34.
Višnja Gora (LJ nadškofija)
Zgornja Draga

35.
Vrabče (KP škofija)
Griže

36.
Vransko (CE škofija)
Podvrh

37.
Zagorje (KP škofija)
Tabor

38.
Zagradec (NM škofija)
Valična vas

39.
Zreče (MB nadškofija)
Zlakova

40.
Žalna (LJ nadškofija)
Veliko Mlačevo Boštanj (++)

KAPELE:

1.
Javor (LJ nadškofija)
Javor

2.
Srednja vas v Bohinju (LJ nadškofija)
Spodnje Podjelje

3.
Sv. Peter pod Svetimi gorami (CE škofija)
Svete gore

Gradiva:

3 VPRAŠANJA o sv. Martinu: Razpolovitev vojaškega plašča kaznivo dejanje?!

Ob svetem Martinu: Bumerang dobrote (VIDEO)

Sv. Martin in njegov plašč – Veroučni kotiček (v sl.) – 3:50 min: https://www.youtube.com/watch?v=BLWG8qQEk1s&list=PLuL_MDcWQgzzJYnR4idLP1fjNB3LOzygN&index=3

Sv. Martin iz Toursa (v hr.) – 3:16 min: https://www.youtube.com/watch?v=AvAlmbSBUew

Sv. Martin iz Toursa (v ang.) – 3:34 min: https://www.youtube.com/watch?v=rtpApoFt55U

Sv. Martin iz Toursa ANIMIRANI FILM (v špan.) – 3:38 min: https://www.youtube.com/watch?v=fGkd73qlzj4

Naslovna foto: zajem zaslona, https://www.youtube.com/watch?v=rtpApoFt55U
Foto v prispevku: pixabay
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Matilda: Kristusov slavček
2029-11-19
Sv. Matilda velja za eno glavnih mistikinj in podpornic čaščenja Srca Jezusovega.
Iz življenja …
Sv. Matilda se je rodila leta 1241 na Saškem kot tretja baronova hči. Njena starejša sestra sv. Jedrt (god 16. november) je bila opatinja samostana Helfta. Ko jo je sedemletna Matilda z materjo obiskala, je želela tudi ona postati redovnica.
V samostan je najprej prišla kot učenka, kjer se je izšolala pri sv. Jedrt, nato pa je vstopila v samostan kot redovnica. Sv. Matilda je bila v samostanu njena desna roka. Pela je tako lepo, da so ji rekli »Kristusov slavček«. Redovnice so jo imele rade. Bila je vesele narave, veliko je molila in še posebej goreče častila Srce Jezusovo. Mnogi so jo prosili za nasvet. Imela je videnja in mistična doživetja, ki so jih zapisale redovnice in jih izdale v knjigi Knjiga posebne milosti.
Sv. Matildo so mučile razne bolezni, pa tudi duhovna zapuščenost. Zadnjih osem let je bila večinoma priklenjena na bolniško posteljo.
Umrla je 19. novembra 1299 v Helfti v Nemčiji, stara skoraj 60 let.
Upodobitve
Umetniki sv. Matildo najpogosteje upodabljajo kot redovnico s knjigo, na kateri je golob.
Zavetnica
Sv. Matilda je zavetnica slepih.
Gradiva:

Sv. Matilda (v hr.) – 2:22 min: https://www.youtube.com/watch?v=_Tj7uta81E0

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Praznik: Darovanje device Marije
2029-11-21
Darovanje device Marije je pravzaprav spomin, ko je bila 21. novembra leta 543 posvečena cerkev sv. Marije Nove ob jeruzalemskem templju.
Sčasoma se je spomin posvetitve bazilike spremenil v praznik Marijinega darovanja.

O prazniku …
Vzhodni kristjani slovesno praznujejo že od konca 7. stoletja ta praznik »posvetitve«, s katero se je Marija popolnoma darovala Bogu že od prvih trenutkov svojega zemeljskega življenja. Na Zahodu je praznik znan od 11. stoletja dalje. Leta 1472 ga je papež Sikst IV. vpeljal za vso Cerkev.
O darovanju device Marije Sveto pismo ne poroča, pač pa ga omenja Jakobov protoevangelij. V njem je zapisano, da sta Joahim in Ana svojo triletno hči Marijo pripeljala v tempelj, da bi izpolnila zaobljubo, ki sta jo bila naredila v času pred njenim rojstvom. Dolgo namreč nista mogla imeti otrok. Marija se je rodila šele potem, ko se je Ana zaobljubila, da če bo rodila otroka, ga bo darovala službi v templju. Ker je bila molitev uslišana, je bila s tem zaobljuba izpolnjena. Po izročilu je Marija v templju služila vse do dneva Marijine zaroke z Jožefom (god 23. januar). To je že v 8. stoletju v Carigradu postal Marijin god.

Gradiva:

Darovanje device Marije (v ang.) – 1:50 min: https://www.youtube.com/watch?v=kbrkpBNbhaY

Darovanje Marije (v ang.) – 2:02 min: https://www.youtube.com/watch?v=VgyZ9e8YX2M

Foto: zajem zaslona: https://gloria.tv/post/poH3tyNgBSeY2cbj9jYWL6XZ4
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Katarina Aleksandrijska: Ena izmed 14-ih pomočnikov v stiski
2029-11-25
Sv. Katarina Aleksandrijska je ena izmed 14-ih pomočnikov v stiski. Spomin nanjo je ohranjen tudi v naših ljudskih pesmih.

Iz življenja …
Njen življenjepis je prepleten z legendami, ki jo prikazujejo v zelo lepi podobi.
Sv. Katarina je živela v 3. stoletju v Aleksandriji v Egiptu. Bila je iz ugledne družine, nekateri pravijo, da celo iz kraljevske. Bila je zelo lepa in izobražena o delih največjih filozofov in antičnih učiteljev. O krščanski veri jo je poučil puščavnik in jo krstil. To je bil čas treh cesarjev, ki so si razdelili veliko rimsko cesarstvo. Aleksandrija se je nahajala v cesarstvu Maksimina II., ki je preganjal kristjane. Sv. Katarina je pred cesarjem protestirala, ker preganja kristjane.
Da bi jo spametoval, jo je cesar postavil pred učene filozofe in govornike, sam pa ji obljubljal darila in jo celo zasnubil. Ker je sv. Katarina vse učene može prepričala za krščanske vrednote, jih je cesar dal usmrtiti, njo pa mučiti. Ker se ni želela odpovedati krščanski veri, jo je obsodil na smrt s kolesi.
Njeno telo so angeli odnesli na Sinaj, kjer je še danes samostan, ki je posvečen njej in kjer iz njenega groba teče zdravilno olje.

Zavetnica
Sv. Katarina je zavetnica samskih deklet nad 25 let, univerz in študentov, filozofov, znanstvenikov, teologov, braniteljev vere, tiskarjev, knjižničarjev in številnih drugih poklicev. Je priprošnjica v raznih boleznih (migrena, jecljanje …).

Upodobitve
Umetniki sv. Katarino najpogosteje prikazujejo s kolesom, mečem in palmo.

Cerkve v Sloveniji
Pri nas je sv. Katarini posvečenih 32 cerkva, od tega osem župnijskih, kot je razvidno iz spodnje tabele.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Katarini:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Borjana (KP škofija)

2.
Branica (KP škofija)

3.
Kapla na Kozjaku (MB nadškofija)

4.
Lendava (MS škofija)

5.
Lom (LJ nadškofija)

6.
Otalež (KP škofija)

7.
Rova (LJ nadškofija)

8.
Sv. Katarina – Topol (LJ nadškofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Katarini:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Branik (KP škofija)
Preserje

2.
Brdo (LJ nadškofija)
Rafolče (++)

3.
Cirkulane (MB nadškofija)
Cirkulane

4.
Dol pri Ljubljani (LJ nadškofija)
Zaboršt

5.
Dole pri Litiji (LJ nadškofija)
Dobovica (++)

6.
Grosuplje (LJ nadškofija)
Mala Stara vas (++)

7.
Laško (CE škofija)
Kuretno

8.
Litija (LJ nadškofija)
Breg

9.
Nova Cerkev (CE škofija)
Lemberg

10.
Polšnik (LJ nadškofija)
Ostrež

11.
Postojna (KP škofija)
Veliki Otok

12.
Radeče (LJ nadškofija)
Jelovo

13.
Rečica ob Savinji (CE škofija)
Lačja vas

14.
Sela pri Šumberku (NM škofija)
Šumberk

15.
Semič (NM škofija)
Brezova Reber (++)

16.
Sv. Ema (CE škofija)
Nezbiše

17.
Sv. Križ – Podbočje (NM škofija)
Frluga

18.
Šenčur (LJ nadškofija)
Srednja vas

19.
Šmihel pri Žužemberku (NM škofija)
Plešivica – razvaline

20.
Štjak (KP škofija)
Tabor – Štjaški

21.
Trbovlje (CE škofija)
Čeče

22.
Vransko (CE škofija)
Čreta

23.
Zasip (LJ nadškofija)
Hom

24.
Zavratec (KP škofija)
Medvedje Brdo

Gradiva:

Sv. Katarina Aleksandrijska (v hr.) – 2:27 min: https://www.youtube.com/watch?v=r23nKNKePHM

Sv. Katarina Aleksandrijska (v ang.) – 2:49 min: https://www.youtube.com/watch?v=5rQh9sraDvY

Zgodba o sv. Katarini Aleksandrijski – animirani FILM (v ang.) – 11:11 min: https://www.youtube.com/watch?v=GCusjGlKVsg

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Virgil: Apostol Karantanije, zavetnik Slovenije
2029-11-27
Danes se spominjamo sv. Virgila, benediktinskega meniha in salzburškega škofa, ki je pomemben za nas Slovence.

Iz življenja …
Sv. Virgil je bil rojen okoli leta 700 v plemiški družini na Irskem. V mladosti je bil deležen najboljše izobrazbe in odraščal v opatiji. Leta 743 se je v njem prebudila velika želja, da bi bil misijonar in še istega leta zapustil rodni otok …
Najprej je kot menih oznanjal evangelij v Franciji, nato pa na Bavarskem, Koroškem, Štajerskem in v Panoniji. Po mučeniški smrti sv. Bonifacija, apostola Nemčije, je bil leta 755 posvečen za škofa v Salzburgu, v današnji Avstriji.
Sv. Virgil je bil eden najbolj učenih mož svojega časa. V matematičnih znanostih je bil tako dober, da so ga rojaki imenovali kar »geometer«. Znan je bil tudi po svojih literarnih dejavnostih.
Ustanovil je več benediktinskih samostanov, ki so postali pomembna živa središča duhovnega življenja in kulture.
Sv. Virgil je na prošnjo karantanskega kneza Boruta okrog leta 755 poslal sv. Modesta s skupino duhovnikov na Koroško, ki si je izbral sedež pri Gospe Sveti. Zaradi te okoliščine je dobil naziv »apostol Koroške (Karantanije)«. Njegova blaga »irska« metoda misijonarjenja je našim deželam prinesla krščanstvo brez meča in nasilja, s poukom in naukom. Upošteval je ljudski jezik in se naslanjal na domače poglavarje.
Arhitektura in umetnost sta se pod sv. Virgilom razcvetela: dokončal je salzburško stolnico in vanjo leta 774 prenesel relikvije sv. Ruperta, prvega škofa tega sedeža.
Svetnik je umrl na svojem škofovskem sedežu v Salzburgu 27. novembra 784. Pokopan je v stolnici.

Upodabljanje
Umetniki sv. Virgila najpogosteje upodabljajo kot škofa z modelom cerkve, posodo za denar ali globus. Največkrat ga upodabljajo skupaj s sv. Rupertom, kateri ima ob sebi sod soli.

Zavetnik
Sv. Virgil je zavetnik Koroške, Slovenije, skupaj s sv. Rupertom pa tudi Salzburga. Je zavetnik otrok.
Sv. Virgil, prosi za nas!

Gradiva:

Sv. Virgil (v hr.) – 2:35 min: https://www.youtube.com/watch?v=5ifoKBFZpL0

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Andrej: Prvi poklicani apostol, glavni zavetnik mariborske nadškofije
2029-11-30
Apostol Andrej ribič, pridigar in mučenec je priljubljen svetnik na slovenskih tleh. Je glavni zavetnik mariborske nadškofije.

Iz življenja …
Apostol Andrej je večkrat omenjen v Svetem pismu: pri pomnožitvi kruha; ko so Grki želeli videti Jezusa ob njegovem slovesnem prihodu v Jeruzalemu.
Po vnebohodu in binkoštih ga Sveto pismo ne omenja več, za razliko od drugih apokrifnih spisov, ki ga pogosto omenjajo.

Iz Svetega pisma
Apostol Andrej je bil brat sv. Simona Petra. Oba sta bila ribiča ob Genezareškem jezeru, živela pa sta v Kafarnaumu. V evangelijih piše, da je bil Andrej prvi izmed apostolov, ki jih je Jezus poklical, zato ga vzhodna Cerkev imenuje Prvopoklicani. Sprva je sledil sv. Janezu Krstniku, ki je oznanjal Mesijev prihod. Ko je Janez Krstnik v Jordanu pokazal na Jezusa in rekel: »Glejte, Božje Jagnje«, sta sv. Andrej in sv. Janez zapustila Krstnika in začela slediti Jezusu. V evangelijih piše, da je sv. Andrej šel do svojega brata Simona, ki se bo pozneje imenoval Peter (Skala), in mu rekel: »Našli smo Mesija« (Jn 1,41).

Po binkoštih
Po binkoštih je Andrej najprej oznanjal veselo oznanilo skupaj s svojim bratom. Kasneje so ga misijonarska potovanja vodila po raznih krajih okoli Črnega morja in v Grčiji, dokler se ni končno ustavil v Patrah, kjer je bil uspešen glasnik vere. Tam so ga ujeli, bičali in pribili na križ v obliki črke X, ki se danes po njem imenuje »Andrejev križ«. Sv. Andrej je namreč prosil, prav tako kakor njegov brat Peter, da bi bil pribit na križ, ki se razlikuje od Jezusovega križa. Na križu je še dva dni v smrtnem boju prisotnim pridigal o Božji ljubezni, potem pa izdihnil. To je bilo 30. novembra leta 62.

V čem nam je zgled?
Apostol Andrej nam je lahko zgled, kako prisluhniti in prepoznati Božji klic. Sv. Andrej se ni bal sprememb, ampak je od Janeza Krstnika prešel k Jezusu. Poleg tega je šel k bratu sv. Simonu Petru in ga povabil, naj hodi za Jezusom. Sv. Andrej je na ta način postal posrednik Božjega sporočila svojim najdražjim.

Upodobitve
Umetniki sv. Andreja najpogosteje upodabljajo z »Andrejevim križem«, mrežo ali vrvjo.

Zavetnik
Je zavetnik ribičev; proti putiki in bolečinam v grlu; priprošnjik za dober zakon.

Cerkve v Sloveniji
Apostolu Andreju je pri nas posvečenih 51 cerkva (16 župnijskih, 35 podružničnih) in 1 kapela, kot je razvidno spodaj.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Andreju:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Črneče (MB nadškofija) – posv. tudi sv. Jakobu

2.
Goče (KP škofija)

3.
Gorjansko (KP škofija)

4.
Opatje selo (KP škofija)

5.
Prvačina (KP škofija)

6.
Ročinj (KP škofija)

7.
Bela Cerkev (NM škofija)

8.
Goriče (LJ nadškofija)

9.
Poljane – Dolenjske Toplice (NM škofija)

10.
Vače (LJ nadškofija)

11.
Bele Vode (CE škofija)

12.
Makole (MB nadškofija)

13.
Sv. Andraž nad Polzelo (CE škofija)

14.
Sv. Andraž v Slovenskih Goricah (MB nadškofija)

15.
Svečina (MB nadškofija)

16.
Sv. Andraž v Halozah – Zgornji Leskovec (MB nadškofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Andreju:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Bizeljsko (CE škofija)
Skale Dramlja

2.
Bled (LJ nadškofija)
Rečica

3.
Cerkno (KP škofija)
Zakriž

4.
Jezersko (LJ nadškofija)
Ravne

5.
Kobarid (KP škofija)
Svino

6.
Koštabona (KP škofija)
Koštabona (++)

7.
Kožbana (KP škofija)
Gluho Vrhovlje

8.
Kranjska gora (LJ nadškofija)
Podkoren

9.
Ljubljana – Kašelj/Zalog (LJ nadškofija)
Kašelj

10.
Moravče (LJ nadškofija)
Sveti Andrej

11.
Mozelj (NM škofija)
Suhi Potok

12.
Olimje (CE škofija)
Nad Olimjem

13.
Pivka (KP škofija)
Slovenska vas

14.
Postojna (KP škofija)
Pri Velikem Otoku

15.
Povir (KP škofija)
Merče (++)

16.
Slavina (KP škofija)
Slovenska vas

17.
Sora (LJ nadškofija)
Gosteče

18.
Stara Cerkev (NM škofija)
Kleče – porušena

19.
Stari trg ob Kolpi (NM škofija)
Prerigelj – porušena

20.
Stari trg ob Kolpi (NM škofija)
Kalvarija

21.
Stari trg pri Ložu (LJ nadškofija)
Zgornje Poljane

22.
Stopiče (NM škofija)
Mali Orehek (++)

23.
Sv. Duh Veliki Trn (NM škofija)
Dalce

24.
Sv. Vid nad Cerknico (LJ nadškofija)
Gornje Otave (++)

25.
Šentjošt nad Horjulom (LJ nadškofija)
Planina

26.
Šentvid pri Stični (LJ nadškofija)
Hrastov dol

27.
Šentvid pri Stični (LJ nadškofija)
Sobrače

28.
Škofja Loka (LJ nadškofija)
Nad Zmincem

29.
Šmartno pod Šmarno goro (LJ nadškofija)
Srednje Gameljne

30.
Šmartno pri Slovenjem Gradcu (MB nadškofija)
Brda

31.
Tomišelj (LJ nadškofija)
Brest

32.
Truške (KP škofija)
Popetre

33.
Tržič (LJ nadškofija)
Tržič

34.
Velenje – Sv. Martin (CE škofija)
Šalek

35.
Zagorje (CE škofija)
Bistrica

KAPELA:

1.
Kočevska Reka (NM škofija)
Kočevska Reka – porušena

Gradiva:

Sv. Andrej (v hr.) – 2:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=0p2EUwsQbH8

Sv. Andrej (v ang.) – 5:37 min: https://study.com/academy/lesson/andrew-the-apostle-biography-facts-death.html

Sv. Andrej – ANIMIRANI FILM ZA OTROKE (v ang.) – 14:05 min: https://www.youtube.com/watch?v=9KA9aW1mY1Q

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Karel de Foucauld: Sam postal živi evangelij
2029-12-01
“Charles mali Jezusov brat”, kakor se je sam imenoval, je ustanovitelj skupnosti malih Jezusovih bratov in sester.
Evangelij je živel tako močno, da je sam postal živi evangelij.

Iz življenja …
Sv. Karel de Foucauld (Charles de Foucauld) je bil rojen 1858 v bogati družini v Strasbourgu. Pri šestih letih je osirotel. Njega in njegovo sestro je vzgajal stari oče. Kot otrok je bil zelo veren, kasneje pa je živel precej razuzdano, čemur se ni odrekel tudi kot častnik v francoski vojski, in zaradi česar so ga iz vojske nečastno odpustili. Med ekspedicijo po severni Afriki, ko je živel kot pustolovski raziskovalec in prevajalec, se je navdušil nad tišino veličastne puščave in doživel spreobrnjenje. Vstopil je v sirski samostan trapistov, ki ga je po sedmih letih zapustil, da bi živel bolj ubožno in preprosto. Tri leta je v Nazaretu živel puščavniško življenje; veliko je molil in premišljeval evangelij. V tem času je spoznal svoj klic za duhovnika in se vrnil v Francijo študirati teologijo.
Leta 1901 je bil posvečen v duhovnika, nato pa je odšel misijonariti v alžirsko Saharo, kjer je ustanovil novo skupnost v upanju, da se mu bo kdo pridružil. Čutil je, da je poklican za delovanje med najbolj ubogimi in zapuščenimi. Za življenjsko geslo si je izbral besedi Jesus Caritas, za simbol pa srce in križ nad njim. Vsak dan je enajst ur molil, šest ur delal in le nekaj ur spal. Temelj njegove duhovnosti je bila telesna povezanost z Jezusom v evangeliju, evharistiji in na križu. Odpoved neposrednemu misijonarskemu delu in iskreno zanimanje za ljudi okoli sebe – med drugim je izdelal slovar njihovega jezika – sta mu prislužila spoštovanje tamkajšnjih ljudi.
Ponoči 1. decembra 1916 je bil v roparskem napadu ustreljen in umorjen.

Nova skupnost
Njegova želja po ustanovitvi nove skupnosti se je uresničila leta 1933 z ustanovitvijo “malih Jezusovih bratov”; šest let kasneje so sledile “male Jezusove sestre”. Po njegovem zgledu živijo med ljudmi, se preživljajo z delom svojih rok in z življenjskim zgledom v svojo okolico prenašajo dobro novico. Skoraj 20 drugih skupnosti se sklicuje na njegovo duhovnost.

Upodobitve
Ohranjenih je nekaj njegovih fotografij, na katerih je kot bradati mož oblečen v belo redovno obleko malih Jezusovih bratov z vezenim rdečim srcem in križem na prsih.

Zavetnik
Sv. Karel de Foucauld je bil leta 2005 razglašen za blaženega, papež Frančišek ga je maja 2021 razglasil za svetnika.
Je zavetnik malih Jezusovih bratov in sester.

Gradiva:

CITATI o trpljenju in molitvi – Sv. Karel de Foucauld: https://portal.pridi.com/2025/11/17/citati-sv-karla-de-foucauld-o-trpljenju-in-molitvi/

CITATI o Jezusovem trpljenju in šoli molitve v preizkušnji – Sv. Karel de Foucauld: https://portal.pridi.com/2025/11/17/sv-karel-de-foucauld-o-jezusovem-trpljenju-in-soli-molitve-v-preizkusnji/

MISLI ob Kristusovem vstajenju – Sv. Karel de Foucauld: https://portal.pridi.com/2026/03/25/sv-karel-de-foucauld-moj-bog-kako-moram-biti-srecen/

Charles de Foucauld (v ang.) – 8:51 min: https://www.youtube.com/watch?v=fbPFYIuuxq8

Charles de Foucauld (v ang.) – 33:10 min: https://www.youtube.com/watch?v=gxgFgd849NY

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Frančišek Ksaverij: Zavetnik misijonarjev, poleg apostola Pavla največji misijonar
2029-12-03
Sv. Frančišek Ksaverij je velik svetnik in prvi jezuitski misijonar. Poleg sv. Pavla je največji misijonar v katoliški Cerkvi. Velja za ustanovitelja misijona na Daljnem Vzhodu; apostola Indije in Japonske.

Iz življenja …
Rodil se je leta 1506 na španskem gradu Javieru. Baskovski plemič Frančišek Ksaver je osnovno izobrazbo dobil v svoji domovini, nato pa je odšel na študij v Pariz, kjer je doktoriral. Tam si je sobo delil sv. Petrom Fabrom (god 2. avgust), štiri leta pozneje pa se jima je pridružil še starejši študent sv. Ignacij Lojolski (god 31. julij), nekdanji španski oficir, ki pa se je posvetil molitvi in kmalu oba nagovoril za duhovni poklic ter ustanovil Družbo Jezusovo (jezuite). Često jima je ponavljal, kaj človeku koristi če cel svet pridobi, svojo dušo pa pogubi.
Leta 1541 se je odpravil na prošnjo portugalskega kralja Janeza III. in po naročilu papeža ter sv. Ignacija misijonarit v daljno Indijo, kjer je začel zelo bogato in uspešno misijonsko delo in krstiti na tisoče ljudi. Leta 1549 je kot prvi misijonar prišel na Japonsko, kjer je v Yamaguchi ustanovil krščansko skupnost. Njegov pristop je bil izredno premišljen in uspešen. Preden je začel širiti vero, se je najprej naučil jezik, kulturo in običaje domačinov. Poleg tega je vzpostavljal tudi lokalno vodene misijonske postaje, da je vera ostala živa tudi v njegovi odsotnosti. Od leta 1545 dalje je bilo natisnjenih njegovih 1500 pisem Rimu, kar je sprožilo val navdušenja nad misijoni na Daljnem Vzhodu.
Nazadnje ga je pritegovala Kitajska, a je na poti zbolel za pljučnico in 3. decembra 1552 umrl.

Molitev sv. Frančiška Ksaverija
Zakaj te ljubim, moj Gospod?
Pač ne zato, ker si nebesa mi obljubil,
in ne zato, ker me je strah, da bi pogubil si v peklu dušo in telo, ne ganeta me pekel in nebo.
Le ti me ganeš, moj Gospod, ko gledam te, pribitega na križ, ko vse na tebi je kot ena sama rana.
Le ti me ganeš, ko trpiš, ko žali množica te zapeljana in ko umiraš zame in za vse.
Le to ljubezen občudujem, in ko bi ne bilo nebes, bi ljubil te, in ko bi ne bilo pekla, ne mogel bi žaliti te.
Ko ves se ti darujem, darov za to ne potrebujem,
saj ljubim te samo, ker si Ljubezen sama, vir vse milosti. Amen.

Molitev za spreobrnjenje nevernikov
Večni Bog. Stvarnik vseh stvari, spomni se duš nevernikov,
ki si jih ustvaril in naredil po svoji podobi in sličnosti.
Glej, o Bog, kako se z njimi napolnjuje pekel,
in spomni se, da je za njih zveličanje tvoj Sin trpel najgroznejšo smrt.
Ne dopusti več, prosim te, Gospod, da bi neverniki tvojega Sina zaničevali,
ampak naj te tolažijo molitve pravičnih in Cerkve, neveste tvojega presvetega Sina.
Spominjaj se le svojega usmiljenja, pozabi na njih malikovanje in nevero
in stori, da slednjič tudi oni spoznajo Njega, ki si ga ti poslal,
Gospoda Jezusa Kristusa, ki je naše rešenje, življenje in vstajenje
– Njega, po katerem smo odrešeni in oproščeni,
ki mu bodi čast in slava vekomaj! Amen.

Zavetnik
Je zavetnik vseh misijonov in misijonarjev, katoliškega tiska, pomorščakov; je pomočnik za srednjo zadnjo uro, proti nevihti in kugi.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo s križem in gorečim srcem, med pridiganjem ali krščevanjem ali pa kot umirajočega s pogledom na Kitajsko.

Molimo
Vsemogočni Bog,
z oznanjevanjem evangelija je sveti Frančišek Ksaver
privedel k tebi mnoge vzhodne narode.
Podeli nam enako gorečnost za vero,
da bo tvoja Cerkev v vsakem kraju rasla. Amen.

Gradiva:

Sv. Frančišek Ksaverij (v hr.) – 4:37 min: https://www.youtube.com/watch?v=9kmIMRygP1M

Sv. Frančišek Ksaverij (v ang.) – 3:21 min: https://www.youtube.com/watch?v=rRvI9iYVcRU

Pripravila: dr. Brigita R. Perše
