Zavod za pastoralno dejavnost Pridi.com

Sveti Martin: Eden najbolj priljubljenih škofov vseh časov
2029-11-11
Znan je pregovor, da na martinovo »svet’ Martin nar’di iz mošta vin.«

Kdo je bil sv. Martin?
Sv. Martin iz Toursa je v svojem življenju »prehodil pot« od poganskega vojaka do enega najbolj priljubljenih škofov vseh časov.
Rodil se je okoli leta 315 na teritoriju današnjega Sombotela na Madžarskem. To pomeni, da se je rodil dve leti potem, ko je krščanstvo postalo svobodna vera v rimskem cesarstvu. Martinovi starši so bili pogani. Oče je bil častnik rimske vojske, zato je bila tudi za Martina vojaška služba neizbežna. Pri dvanajstih letih se je začel zanimati za krščansko vero in postal katehumen.

Razpolovitev plašča
Proti svoji volji je postal vojaški častnik. Iz tega časa je dogodek, ki je popolnoma spremenil Martinovo življenje. Pred mestnimi vrati je v mrzlem zimskem jutru zagledal premraženega berača, ki je prosil miloščino. Ker pri sebi ni imel denarja, je z mečem razpolovil svoj plašč in s polovico ogrnil reveža. To je bil začetek Martinovega spreobrnjenja. Iste noči se mu je v sanjah prikazal Jezus, ogrnjen z darovano polovico plašča. Martin je tedaj zapustil vojaško službo in se oklenil škofa sv. Hiarija iz Poitiersa, s katerim sta ustanovila samostan in začel »boj« je proti krivovercem.

Gos ga je izdala
Ko so prebivalci Toursa leta 371 iskali novega škofa, so izvolili sv. Martina, ker so vedeli za njegovo ljubezen in pravičnost do vseh, tako sužnjev kot najrevnejših. Ena od legend pravi, da Martin zaradi skromnosti sploh ni želel sprejeti škofovske mitre, zato se je skril pred odposlanci, ki so prišli ponj. Toda v bližini je bila gos, ki je s svojim gaganjem razkrila skromnega škofa.
V 27-ih letih svoje škofovske službe je sv. Martin naredil veliko dobrega. Bil je dejaven škof in razširjevalec vere.

Martinova gos
Ob njegovem godu se pripravljajo Martinove pojedine s pokušino novega vina. Ne manjka pa tudi Martinova gos, navadno z mlinci in rdečim zeljem, ter seveda vino. Zakaj?
Po legendi so gosi sv. Martina z gaganjem izdale, ko se je skril pred ljudmi, ki so ga želeli postaviti za škofa. Nekateri pa menijo, da je bila gos tega dne že mnogo prej na jedilniku in da je šlo po vsej verjetnosti za daritveno žival.

Prvi svetnik nemučenec?
Postal je eden izmed prvih svetnikov, ki ni umrl mučeniške smrti.
Umrl je 8. novembra leta 397 v kraju Candes, ki leži severno od Toursa. Pokopali so ga 11. novembra.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo, kako še kot vojak deli plašč z beračem, redkeje kot škofa z gosko.

Zavetnik
Je zavetnik revnih, jetnikov, vojakov, konjenikov, konj, vinogradnikov, gostilničarjev, domačih živali …

Vremenski pregovori
Ljudska modrost je skozi stoletja spremljala god svetega Martina, ki je v srcih ljudi povezal delo na polju, praznovanje vina in hvaležnost za Božje darove.
Pregovori o vremenu in letini so odsev spoštovanja do narave in zaupanja v Boga, ki skrbi za človeka:
»Če je na Martina jasen in sončen dan, bosta v treh dneh pobeljena hrib in plan.«
»Če se oblači na Martina, bo nestanovitna zima.«
»Če sv. Martin listje obdrži, huda zima sledi.«
»Če Martinova gos po ledu plazi, o božiču navadno po blatu gazi.«
»Sv. Martin naj bo suh, da pozimi raste kruh.«

Molitev sv. Martina
V moji zapuščenosti me obišči, Gospod,
v moji samoti me objemi, v moji bedi me ozdravi.
Sveto v meni naj prebudi moje čute,
vid v meni naj vidi Tvoje stvarstvo,
sluh v meni naj sliši peti angele.
Želim živeti, preživeti, častiti te in te slaviti.
Daj mi moči, poguma in Tvoje ljubezni.
Prebudi mi srce, da ne bom sovražil,
ampak da bom odpuščal in
v Tvojem večnem miru živel. Amen.

Cerkve na Slovenskem
Pri nas je sv. Martinu posvečenih kar 85 cerkva (42 župnijskih, 43 podružničnih), kot je razvidno iz spodnjih tabel.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Martinu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Avče (KP škofija)

2.
Bled (LJ nadškofija)

3.
Dob (LJ nadškofija)

4.
Grgar (KP škofija)

5.
Hajdina (MB nadškofija)

6.
Hrenovice (KP škofija)

7.
Ig (LJ nadškofija)

8.
Kamnica (MB nadškofija)

9.
Kobilje (MS škofija)

10.
Kostanjevica na Krasu (KP škofija)

11.
Kranj – Šmartin (LJ nadškofija)

12.
Laško (CE škofija)

13.
Libeliče (MB nadškofija)

14.
Ljubljana – Šmartno ob Savi (LJ nadškofija)

15.
Martjanci (MS škofija)

16.
Moravče (LJ nadškofija)

17.
Notranje Gorice (LJ nadškofija)

18.
Osek (KP škofija)

19.
Podzemelj (NM škofija)

20.
Poljane nad Škofjo Loko (LJ nadškofija)

21.
Ponikva (CE škofija)

22.
Sečovlje (KP škofija)

23.
Sežana (KP škofija)

24.
Slivje (KP škofija)

25.
Srednja vas v Bohinju (LJ nadškofija)

26.
Sromlje (CE škofija)

27.
Sv. Martin na Pohorju (MB nadškofija)

28.
Sv. Martin pri Vurberku (MB nadškofija)

29.
Šmartno ob Dreti (CE škofija)

30.
Šmartno ob Paki (CE škofija)

31.
Šmartno pod Šmarno Goro (LJ nadškofija)

32.
Šmartno pri Litiji (LJ nadškofija)

33.
Šmartno pri Slovenjem Gradcu (MB nadškofija)

34.
Šmartno v Brdih (KP škofija)

35.
Šmartno v Rožni Dolini (CE škofija)

36.
Šmartno v Tuhinju (LJ nadškofija)

37.
Teharje (CE škofija)

38.
Trbovlje (CE škofija)

39.
Trstenik (LJ nadškofija)

40.
Unec (LJ nadškofija)

41.
Velenje – Sv. Martin (CE škofija)

42.
Žiri (LJ nadškofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Martinu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Breznica (LJ nadškofija)
Žirovnica

2.
Brje (KP škofija)
Sveti Martin

3.
Bučka (NM škofija)
Bučka

4.
Cerklje na Gorenjskem (LJ nadškofija)
Šmartno

5.
Čatež ob Savi (NM škofija)
Velike Malence (++)

6.
Dobrepolje – Videm (LJ nadškofija)
Podpeč

7.
Dobrova (LJ nadškofija)
Podsmreka

8.
Hinje (NM škofija)
Veliko Lipje (++)

9.
Kočevje (NM škofija)
Hrib – porušena

10.
Koprivnica (CE škofija)
Veliki Kamen

11.
Leskovec pri Krškem (NM škofija)
Velika vas

12.
Metlika (NM škofija)
Metlika

13.
Mokronog (NM škofija)
Slepšek

14.
Podgrad (KP škofija)
Sabonje (++)

15.
Polhov Gradec (LJ nadškofija)
Setnik

16.
Prečna (NM škofija)
Zalog

17.
Predloka (KP škofija)
Zazid

18.
Radeče (LJ nadškofija)
Vrhovo (++)

19.
Radlje ob Dravi (MB nadškofija)
Spodnja Vižinga

20.
Semič (NM škofija)
Topličica – porušena

21.
Sevnica (CE škofija)
Lamperče

22.
Sočerga (KP škofija)
Trebeše

23.
Stari trg pri Ložu (LJ nadškofija)
Podcerkev (++)

24.
Šentjanž (NM škofija)
Kal

25.
Šentjernej (NM škofija)
Groblje

26.
Šentjurij pri Grosupljem (LJ nadškofija)
Gorenji Rogatec

27.
Šmarjeta (NM škofija)
Vinica

28.
Šturje (KP škofija)
Žapuže

29.
Toplice (NM škofija)
Loška vas

30.
Trebelno (NM škofija)
Štatenberk

31.
Truške (KP škofija)
Labor

32.
Velike Žablje (KP škofija)
Gaberje

33.
Veliki Gaber (LJ nadškofija)
Bič

34.
Višnja Gora (LJ nadškofija)
Zgornja Draga

35.
Vrabče (KP škofija)
Griže

36.
Vransko (CE škofija)
Podvrh

37.
Zagorje (KP škofija)
Tabor

38.
Zagradec (NM škofija)
Valična vas

39.
Zreče (MB nadškofija)
Zlakova

40.
Žalna (LJ nadškofija)
Veliko Mlačevo Boštanj (++)

KAPELE:

1.
Javor (LJ nadškofija)
Javor

2.
Srednja vas v Bohinju (LJ nadškofija)
Spodnje Podjelje

3.
Sv. Peter pod Svetimi gorami (CE škofija)
Svete gore

Gradiva:

3 VPRAŠANJA o sv. Martinu: Razpolovitev vojaškega plašča kaznivo dejanje?!

Ob svetem Martinu: Bumerang dobrote (VIDEO)

Sv. Martin in njegov plašč – Veroučni kotiček (v sl.) – 3:50 min: https://www.youtube.com/watch?v=BLWG8qQEk1s&list=PLuL_MDcWQgzzJYnR4idLP1fjNB3LOzygN&index=3

Sv. Martin iz Toursa (v hr.) – 3:16 min: https://www.youtube.com/watch?v=AvAlmbSBUew

Sv. Martin iz Toursa (v ang.) – 3:34 min: https://www.youtube.com/watch?v=rtpApoFt55U

Sv. Martin iz Toursa ANIMIRANI FILM (v špan.) – 3:38 min: https://www.youtube.com/watch?v=fGkd73qlzj4

Naslovna foto: zajem zaslona, https://www.youtube.com/watch?v=rtpApoFt55U
Foto v prispevku: pixabay
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Matilda: Kristusov slavček
2029-11-19
Sv. Matilda velja za eno glavnih mistikinj in podpornic čaščenja Srca Jezusovega.
Iz življenja …
Sv. Matilda se je rodila leta 1241 na Saškem kot tretja baronova hči. Njena starejša sestra sv. Jedrt (god 16. november) je bila opatinja samostana Helfta. Ko jo je sedemletna Matilda z materjo obiskala, je želela tudi ona postati redovnica.
V samostan je najprej prišla kot učenka, kjer se je izšolala pri sv. Jedrt, nato pa je vstopila v samostan kot redovnica. Sv. Matilda je bila v samostanu njena desna roka. Pela je tako lepo, da so ji rekli »Kristusov slavček«. Redovnice so jo imele rade. Bila je vesele narave, veliko je molila in še posebej goreče častila Srce Jezusovo. Mnogi so jo prosili za nasvet. Imela je videnja in mistična doživetja, ki so jih zapisale redovnice in jih izdale v knjigi Knjiga posebne milosti.
Sv. Matildo so mučile razne bolezni, pa tudi duhovna zapuščenost. Zadnjih osem let je bila večinoma priklenjena na bolniško posteljo.
Umrla je 19. novembra 1299 v Helfti v Nemčiji, stara skoraj 60 let.
Upodobitve
Umetniki sv. Matildo najpogosteje upodabljajo kot redovnico s knjigo, na kateri je golob.
Zavetnica
Sv. Matilda je zavetnica slepih.
Gradiva:

Sv. Matilda (v hr.) – 2:22 min: https://www.youtube.com/watch?v=_Tj7uta81E0

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Praznik: Darovanje device Marije
2029-11-21
Darovanje device Marije je pravzaprav spomin, ko je bila 21. novembra leta 543 posvečena cerkev sv. Marije Nove ob jeruzalemskem templju.
Sčasoma se je spomin posvetitve bazilike spremenil v praznik Marijinega darovanja.

O prazniku …
Vzhodni kristjani slovesno praznujejo že od konca 7. stoletja ta praznik »posvetitve«, s katero se je Marija popolnoma darovala Bogu že od prvih trenutkov svojega zemeljskega življenja. Na Zahodu je praznik znan od 11. stoletja dalje. Leta 1472 ga je papež Sikst IV. vpeljal za vso Cerkev.
O darovanju device Marije Sveto pismo ne poroča, pač pa ga omenja Jakobov protoevangelij. V njem je zapisano, da sta Joahim in Ana svojo triletno hči Marijo pripeljala v tempelj, da bi izpolnila zaobljubo, ki sta jo bila naredila v času pred njenim rojstvom. Dolgo namreč nista mogla imeti otrok. Marija se je rodila šele potem, ko se je Ana zaobljubila, da če bo rodila otroka, ga bo darovala službi v templju. Ker je bila molitev uslišana, je bila s tem zaobljuba izpolnjena. Po izročilu je Marija v templju služila vse do dneva Marijine zaroke z Jožefom (god 23. januar). To je že v 8. stoletju v Carigradu postal Marijin god.

Gradiva:

Darovanje device Marije (v ang.) – 1:50 min: https://www.youtube.com/watch?v=kbrkpBNbhaY

Darovanje Marije (v ang.) – 2:02 min: https://www.youtube.com/watch?v=VgyZ9e8YX2M

Foto: zajem zaslona: https://gloria.tv/post/poH3tyNgBSeY2cbj9jYWL6XZ4
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Katarina Aleksandrijska: Ena izmed 14-ih pomočnikov v stiski
2029-11-25
Sv. Katarina Aleksandrijska je ena izmed 14-ih pomočnikov v stiski. Spomin nanjo je ohranjen tudi v naših ljudskih pesmih.

Iz življenja …
Njen življenjepis je prepleten z legendami, ki jo prikazujejo v zelo lepi podobi.
Sv. Katarina je živela v 3. stoletju v Aleksandriji v Egiptu. Bila je iz ugledne družine, nekateri pravijo, da celo iz kraljevske. Bila je zelo lepa in izobražena o delih največjih filozofov in antičnih učiteljev. O krščanski veri jo je poučil puščavnik in jo krstil. To je bil čas treh cesarjev, ki so si razdelili veliko rimsko cesarstvo. Aleksandrija se je nahajala v cesarstvu Maksimina II., ki je preganjal kristjane. Sv. Katarina je pred cesarjem protestirala, ker preganja kristjane.
Da bi jo spametoval, jo je cesar postavil pred učene filozofe in govornike, sam pa ji obljubljal darila in jo celo zasnubil. Ker je sv. Katarina vse učene može prepričala za krščanske vrednote, jih je cesar dal usmrtiti, njo pa mučiti. Ker se ni želela odpovedati krščanski veri, jo je obsodil na smrt s kolesi.
Njeno telo so angeli odnesli na Sinaj, kjer je še danes samostan, ki je posvečen njej in kjer iz njenega groba teče zdravilno olje.

Zavetnica
Sv. Katarina je zavetnica samskih deklet nad 25 let, univerz in študentov, filozofov, znanstvenikov, teologov, braniteljev vere, tiskarjev, knjižničarjev in številnih drugih poklicev. Je priprošnjica v raznih boleznih (migrena, jecljanje …).

Upodobitve
Umetniki sv. Katarino najpogosteje prikazujejo s kolesom, mečem in palmo.

Cerkve v Sloveniji
Pri nas je sv. Katarini posvečenih 32 cerkva, od tega osem župnijskih, kot je razvidno iz spodnje tabele.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Katarini:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Borjana (KP škofija)

2.
Branica (KP škofija)

3.
Kapla na Kozjaku (MB nadškofija)

4.
Lendava (MS škofija)

5.
Lom (LJ nadškofija)

6.
Otalež (KP škofija)

7.
Rova (LJ nadškofija)

8.
Sv. Katarina – Topol (LJ nadškofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Katarini:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Branik (KP škofija)
Preserje

2.
Brdo (LJ nadškofija)
Rafolče (++)

3.
Cirkulane (MB nadškofija)
Cirkulane

4.
Dol pri Ljubljani (LJ nadškofija)
Zaboršt

5.
Dole pri Litiji (LJ nadškofija)
Dobovica (++)

6.
Grosuplje (LJ nadškofija)
Mala Stara vas (++)

7.
Laško (CE škofija)
Kuretno

8.
Litija (LJ nadškofija)
Breg

9.
Nova Cerkev (CE škofija)
Lemberg

10.
Polšnik (LJ nadškofija)
Ostrež

11.
Postojna (KP škofija)
Veliki Otok

12.
Radeče (LJ nadškofija)
Jelovo

13.
Rečica ob Savinji (CE škofija)
Lačja vas

14.
Sela pri Šumberku (NM škofija)
Šumberk

15.
Semič (NM škofija)
Brezova Reber (++)

16.
Sv. Ema (CE škofija)
Nezbiše

17.
Sv. Križ – Podbočje (NM škofija)
Frluga

18.
Šenčur (LJ nadškofija)
Srednja vas

19.
Šmihel pri Žužemberku (NM škofija)
Plešivica – razvaline

20.
Štjak (KP škofija)
Tabor – Štjaški

21.
Trbovlje (CE škofija)
Čeče

22.
Vransko (CE škofija)
Čreta

23.
Zasip (LJ nadškofija)
Hom

24.
Zavratec (KP škofija)
Medvedje Brdo

Gradiva:

Sv. Katarina Aleksandrijska (v hr.) – 2:27 min: https://www.youtube.com/watch?v=r23nKNKePHM

Sv. Katarina Aleksandrijska (v ang.) – 2:49 min: https://www.youtube.com/watch?v=5rQh9sraDvY

Zgodba o sv. Katarini Aleksandrijski – animirani FILM (v ang.) – 11:11 min: https://www.youtube.com/watch?v=GCusjGlKVsg

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Virgil: Apostol Karantanije, zavetnik Slovenije
2029-11-27
Danes se spominjamo sv. Virgila, benediktinskega meniha in salzburškega škofa, ki je pomemben za nas Slovence.

Iz življenja …
Sv. Virgil je bil rojen okoli leta 700 v plemiški družini na Irskem. V mladosti je bil deležen najboljše izobrazbe in odraščal v opatiji. Leta 743 se je v njem prebudila velika želja, da bi bil misijonar in še istega leta zapustil rodni otok …
Najprej je kot menih oznanjal evangelij v Franciji, nato pa na Bavarskem, Koroškem, Štajerskem in v Panoniji. Po mučeniški smrti sv. Bonifacija, apostola Nemčije, je bil leta 755 posvečen za škofa v Salzburgu, v današnji Avstriji.
Sv. Virgil je bil eden najbolj učenih mož svojega časa. V matematičnih znanostih je bil tako dober, da so ga rojaki imenovali kar »geometer«. Znan je bil tudi po svojih literarnih dejavnostih.
Ustanovil je več benediktinskih samostanov, ki so postali pomembna živa središča duhovnega življenja in kulture.
Sv. Virgil je na prošnjo karantanskega kneza Boruta okrog leta 755 poslal sv. Modesta s skupino duhovnikov na Koroško, ki si je izbral sedež pri Gospe Sveti. Zaradi te okoliščine je dobil naziv »apostol Koroške (Karantanije)«. Njegova blaga »irska« metoda misijonarjenja je našim deželam prinesla krščanstvo brez meča in nasilja, s poukom in naukom. Upošteval je ljudski jezik in se naslanjal na domače poglavarje.
Arhitektura in umetnost sta se pod sv. Virgilom razcvetela: dokončal je salzburško stolnico in vanjo leta 774 prenesel relikvije sv. Ruperta, prvega škofa tega sedeža.
Svetnik je umrl na svojem škofovskem sedežu v Salzburgu 27. novembra 784. Pokopan je v stolnici.

Upodabljanje
Umetniki sv. Virgila najpogosteje upodabljajo kot škofa z modelom cerkve, posodo za denar ali globus. Največkrat ga upodabljajo skupaj s sv. Rupertom, kateri ima ob sebi sod soli.

Zavetnik
Sv. Virgil je zavetnik Koroške, Slovenije, skupaj s sv. Rupertom pa tudi Salzburga. Je zavetnik otrok.
Sv. Virgil, prosi za nas!

Gradiva:

Sv. Virgil (v hr.) – 2:35 min: https://www.youtube.com/watch?v=5ifoKBFZpL0

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Andrej: Prvi poklicani apostol, glavni zavetnik mariborske nadškofije
2029-11-30
Apostol Andrej ribič, pridigar in mučenec je priljubljen svetnik na slovenskih tleh. Je glavni zavetnik mariborske nadškofije.

Iz življenja …
Apostol Andrej je večkrat omenjen v Svetem pismu: pri pomnožitvi kruha; ko so Grki želeli videti Jezusa ob njegovem slovesnem prihodu v Jeruzalemu.
Po vnebohodu in binkoštih ga Sveto pismo ne omenja več, za razliko od drugih apokrifnih spisov, ki ga pogosto omenjajo.

Iz Svetega pisma
Apostol Andrej je bil brat sv. Simona Petra. Oba sta bila ribiča ob Genezareškem jezeru, živela pa sta v Kafarnaumu. V evangelijih piše, da je bil Andrej prvi izmed apostolov, ki jih je Jezus poklical, zato ga vzhodna Cerkev imenuje Prvopoklicani. Sprva je sledil sv. Janezu Krstniku, ki je oznanjal Mesijev prihod. Ko je Janez Krstnik v Jordanu pokazal na Jezusa in rekel: »Glejte, Božje Jagnje«, sta sv. Andrej in sv. Janez zapustila Krstnika in začela slediti Jezusu. V evangelijih piše, da je sv. Andrej šel do svojega brata Simona, ki se bo pozneje imenoval Peter (Skala), in mu rekel: »Našli smo Mesija« (Jn 1,41).

Po binkoštih
Po binkoštih je Andrej najprej oznanjal veselo oznanilo skupaj s svojim bratom. Kasneje so ga misijonarska potovanja vodila po raznih krajih okoli Črnega morja in v Grčiji, dokler se ni končno ustavil v Patrah, kjer je bil uspešen glasnik vere. Tam so ga ujeli, bičali in pribili na križ v obliki črke X, ki se danes po njem imenuje »Andrejev križ«. Sv. Andrej je namreč prosil, prav tako kakor njegov brat Peter, da bi bil pribit na križ, ki se razlikuje od Jezusovega križa. Na križu je še dva dni v smrtnem boju prisotnim pridigal o Božji ljubezni, potem pa izdihnil. To je bilo 30. novembra leta 62.

V čem nam je zgled?
Apostol Andrej nam je lahko zgled, kako prisluhniti in prepoznati Božji klic. Sv. Andrej se ni bal sprememb, ampak je od Janeza Krstnika prešel k Jezusu. Poleg tega je šel k bratu sv. Simonu Petru in ga povabil, naj hodi za Jezusom. Sv. Andrej je na ta način postal posrednik Božjega sporočila svojim najdražjim.

Upodobitve
Umetniki sv. Andreja najpogosteje upodabljajo z »Andrejevim križem«, mrežo ali vrvjo.

Zavetnik
Je zavetnik ribičev; proti putiki in bolečinam v grlu; priprošnjik za dober zakon.

Cerkve v Sloveniji
Apostolu Andreju je pri nas posvečenih 51 cerkva (16 župnijskih, 35 podružničnih) in 1 kapela, kot je razvidno spodaj.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Andreju:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Črneče (MB nadškofija) – posv. tudi sv. Jakobu

2.
Goče (KP škofija)

3.
Gorjansko (KP škofija)

4.
Opatje selo (KP škofija)

5.
Prvačina (KP škofija)

6.
Ročinj (KP škofija)

7.
Bela Cerkev (NM škofija)

8.
Goriče (LJ nadškofija)

9.
Poljane – Dolenjske Toplice (NM škofija)

10.
Vače (LJ nadškofija)

11.
Bele Vode (CE škofija)

12.
Makole (MB nadškofija)

13.
Sv. Andraž nad Polzelo (CE škofija)

14.
Sv. Andraž v Slovenskih Goricah (MB nadškofija)

15.
Svečina (MB nadškofija)

16.
Sv. Andraž v Halozah – Zgornji Leskovec (MB nadškofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Andreju:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Bizeljsko (CE škofija)
Skale Dramlja

2.
Bled (LJ nadškofija)
Rečica

3.
Cerkno (KP škofija)
Zakriž

4.
Jezersko (LJ nadškofija)
Ravne

5.
Kobarid (KP škofija)
Svino

6.
Koštabona (KP škofija)
Koštabona (++)

7.
Kožbana (KP škofija)
Gluho Vrhovlje

8.
Kranjska gora (LJ nadškofija)
Podkoren

9.
Ljubljana – Kašelj/Zalog (LJ nadškofija)
Kašelj

10.
Moravče (LJ nadškofija)
Sveti Andrej

11.
Mozelj (NM škofija)
Suhi Potok

12.
Olimje (CE škofija)
Nad Olimjem

13.
Pivka (KP škofija)
Slovenska vas

14.
Postojna (KP škofija)
Pri Velikem Otoku

15.
Povir (KP škofija)
Merče (++)

16.
Slavina (KP škofija)
Slovenska vas

17.
Sora (LJ nadškofija)
Gosteče

18.
Stara Cerkev (NM škofija)
Kleče – porušena

19.
Stari trg ob Kolpi (NM škofija)
Prerigelj – porušena

20.
Stari trg ob Kolpi (NM škofija)
Kalvarija

21.
Stari trg pri Ložu (LJ nadškofija)
Zgornje Poljane

22.
Stopiče (NM škofija)
Mali Orehek (++)

23.
Sv. Duh Veliki Trn (NM škofija)
Dalce

24.
Sv. Vid nad Cerknico (LJ nadškofija)
Gornje Otave (++)

25.
Šentjošt nad Horjulom (LJ nadškofija)
Planina

26.
Šentvid pri Stični (LJ nadškofija)
Hrastov dol

27.
Šentvid pri Stični (LJ nadškofija)
Sobrače

28.
Škofja Loka (LJ nadškofija)
Nad Zmincem

29.
Šmartno pod Šmarno goro (LJ nadškofija)
Srednje Gameljne

30.
Šmartno pri Slovenjem Gradcu (MB nadškofija)
Brda

31.
Tomišelj (LJ nadškofija)
Brest

32.
Truške (KP škofija)
Popetre

33.
Tržič (LJ nadškofija)
Tržič

34.
Velenje – Sv. Martin (CE škofija)
Šalek

35.
Zagorje (CE škofija)
Bistrica

KAPELA:

1.
Kočevska Reka (NM škofija)
Kočevska Reka – porušena

Gradiva:

Sv. Andrej (v hr.) – 2:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=0p2EUwsQbH8

Sv. Andrej (v ang.) – 5:37 min: https://study.com/academy/lesson/andrew-the-apostle-biography-facts-death.html

Sv. Andrej – ANIMIRANI FILM ZA OTROKE (v ang.) – 14:05 min: https://www.youtube.com/watch?v=9KA9aW1mY1Q

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Karel de Foucauld: Sam postal živi evangelij
2029-12-01
“Charles mali Jezusov brat”, kakor se je sam imenoval, je ustanovitelj skupnosti malih Jezusovih bratov in sester.
Evangelij je živel tako močno, da je sam postal živi evangelij.

Iz življenja …
Sv. Karel de Foucauld (Charles de Foucauld) je bil rojen 1858 v bogati družini v Strasbourgu. Pri šestih letih je osirotel. Njega in njegovo sestro je vzgajal stari oče. Kot otrok je bil zelo veren, kasneje pa je živel precej razuzdano, čemur se ni odrekel tudi kot častnik v francoski vojski, in zaradi česar so ga iz vojske nečastno odpustili. Med ekspedicijo po severni Afriki, ko je živel kot pustolovski raziskovalec in prevajalec, se je navdušil nad tišino veličastne puščave in doživel spreobrnjenje. Vstopil je v sirski samostan trapistov, ki ga je po sedmih letih zapustil, da bi živel bolj ubožno in preprosto. Tri leta je v Nazaretu živel puščavniško življenje; veliko je molil in premišljeval evangelij. V tem času je spoznal svoj klic za duhovnika in se vrnil v Francijo študirati teologijo.
Leta 1901 je bil posvečen v duhovnika, nato pa je odšel misijonariti v alžirsko Saharo, kjer je ustanovil novo skupnost v upanju, da se mu bo kdo pridružil. Čutil je, da je poklican za delovanje med najbolj ubogimi in zapuščenimi. Za življenjsko geslo si je izbral besedi Jesus Caritas, za simbol pa srce in križ nad njim. Vsak dan je enajst ur molil, šest ur delal in le nekaj ur spal. Temelj njegove duhovnosti je bila telesna povezanost z Jezusom v evangeliju, evharistiji in na križu. Odpoved neposrednemu misijonarskemu delu in iskreno zanimanje za ljudi okoli sebe – med drugim je izdelal slovar njihovega jezika – sta mu prislužila spoštovanje tamkajšnjih ljudi.
Ponoči 1. decembra 1916 je bil v roparskem napadu ustreljen in umorjen.

Nova skupnost
Njegova želja po ustanovitvi nove skupnosti se je uresničila leta 1933 z ustanovitvijo “malih Jezusovih bratov”; šest let kasneje so sledile “male Jezusove sestre”. Po njegovem zgledu živijo med ljudmi, se preživljajo z delom svojih rok in z življenjskim zgledom v svojo okolico prenašajo dobro novico. Skoraj 20 drugih skupnosti se sklicuje na njegovo duhovnost.

Upodobitve
Ohranjenih je nekaj njegovih fotografij, na katerih je kot bradati mož oblečen v belo redovno obleko malih Jezusovih bratov z vezenim rdečim srcem in križem na prsih.

Zavetnik
Sv. Karel de Foucauld je bil leta 2005 razglašen za blaženega, papež Frančišek ga je maja 2021 razglasil za svetnika.
Je zavetnik malih Jezusovih bratov in sester.

Gradiva:

CITATI o trpljenju in molitvi – Sv. Karel de Foucauld: https://portal.pridi.com/2025/11/17/citati-sv-karla-de-foucauld-o-trpljenju-in-molitvi/

CITATI o Jezusovem trpljenju in šoli molitve v preizkušnji – Sv. Karel de Foucauld: https://portal.pridi.com/2025/11/17/sv-karel-de-foucauld-o-jezusovem-trpljenju-in-soli-molitve-v-preizkusnji/

MISLI ob Kristusovem vstajenju – Sv. Karel de Foucauld: https://portal.pridi.com/2026/03/25/sv-karel-de-foucauld-moj-bog-kako-moram-biti-srecen/

Charles de Foucauld (v ang.) – 8:51 min: https://www.youtube.com/watch?v=fbPFYIuuxq8

Charles de Foucauld (v ang.) – 33:10 min: https://www.youtube.com/watch?v=gxgFgd849NY

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Frančišek Ksaverij: Zavetnik misijonarjev, poleg apostola Pavla največji misijonar
2029-12-03
Sv. Frančišek Ksaverij je velik svetnik in prvi jezuitski misijonar. Poleg sv. Pavla je največji misijonar v katoliški Cerkvi. Velja za ustanovitelja misijona na Daljnem Vzhodu; apostola Indije in Japonske.

Iz življenja …
Rodil se je leta 1506 na španskem gradu Javieru. Baskovski plemič Frančišek Ksaver je osnovno izobrazbo dobil v svoji domovini, nato pa je odšel na študij v Pariz, kjer je doktoriral. Tam si je sobo delil sv. Petrom Fabrom (god 2. avgust), štiri leta pozneje pa se jima je pridružil še starejši študent sv. Ignacij Lojolski (god 31. julij), nekdanji španski oficir, ki pa se je posvetil molitvi in kmalu oba nagovoril za duhovni poklic ter ustanovil Družbo Jezusovo (jezuite). Često jima je ponavljal, kaj človeku koristi če cel svet pridobi, svojo dušo pa pogubi.
Leta 1541 se je odpravil na prošnjo portugalskega kralja Janeza III. in po naročilu papeža ter sv. Ignacija misijonarit v daljno Indijo, kjer je začel zelo bogato in uspešno misijonsko delo in krstiti na tisoče ljudi. Leta 1549 je kot prvi misijonar prišel na Japonsko, kjer je v Yamaguchi ustanovil krščansko skupnost. Njegov pristop je bil izredno premišljen in uspešen. Preden je začel širiti vero, se je najprej naučil jezik, kulturo in običaje domačinov. Poleg tega je vzpostavljal tudi lokalno vodene misijonske postaje, da je vera ostala živa tudi v njegovi odsotnosti. Od leta 1545 dalje je bilo natisnjenih njegovih 1500 pisem Rimu, kar je sprožilo val navdušenja nad misijoni na Daljnem Vzhodu.
Nazadnje ga je pritegovala Kitajska, a je na poti zbolel za pljučnico in 3. decembra 1552 umrl.

Molitev sv. Frančiška Ksaverija
Zakaj te ljubim, moj Gospod?
Pač ne zato, ker si nebesa mi obljubil,
in ne zato, ker me je strah, da bi pogubil si v peklu dušo in telo, ne ganeta me pekel in nebo.
Le ti me ganeš, moj Gospod, ko gledam te, pribitega na križ, ko vse na tebi je kot ena sama rana.
Le ti me ganeš, ko trpiš, ko žali množica te zapeljana in ko umiraš zame in za vse.
Le to ljubezen občudujem, in ko bi ne bilo nebes, bi ljubil te, in ko bi ne bilo pekla, ne mogel bi žaliti te.
Ko ves se ti darujem, darov za to ne potrebujem,
saj ljubim te samo, ker si Ljubezen sama, vir vse milosti. Amen.

Molitev za spreobrnjenje nevernikov
Večni Bog. Stvarnik vseh stvari, spomni se duš nevernikov,
ki si jih ustvaril in naredil po svoji podobi in sličnosti.
Glej, o Bog, kako se z njimi napolnjuje pekel,
in spomni se, da je za njih zveličanje tvoj Sin trpel najgroznejšo smrt.
Ne dopusti več, prosim te, Gospod, da bi neverniki tvojega Sina zaničevali,
ampak naj te tolažijo molitve pravičnih in Cerkve, neveste tvojega presvetega Sina.
Spominjaj se le svojega usmiljenja, pozabi na njih malikovanje in nevero
in stori, da slednjič tudi oni spoznajo Njega, ki si ga ti poslal,
Gospoda Jezusa Kristusa, ki je naše rešenje, življenje in vstajenje
– Njega, po katerem smo odrešeni in oproščeni,
ki mu bodi čast in slava vekomaj! Amen.

Zavetnik
Je zavetnik vseh misijonov in misijonarjev, katoliškega tiska, pomorščakov; je pomočnik za srednjo zadnjo uro, proti nevihti in kugi.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo s križem in gorečim srcem, med pridiganjem ali krščevanjem ali pa kot umirajočega s pogledom na Kitajsko.

Molimo
Vsemogočni Bog,
z oznanjevanjem evangelija je sveti Frančišek Ksaver
privedel k tebi mnoge vzhodne narode.
Podeli nam enako gorečnost za vero,
da bo tvoja Cerkev v vsakem kraju rasla. Amen.

Gradiva:

Sv. Frančišek Ksaverij (v hr.) – 4:37 min: https://www.youtube.com/watch?v=9kmIMRygP1M

Sv. Frančišek Ksaverij (v ang.) – 3:21 min: https://www.youtube.com/watch?v=rRvI9iYVcRU

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Nikolaj: Eden najbolj priljubljenih svetnikov, poznan po svoji dobroti
2029-12-06
Sv. Miklavž, kakor navadno imenujemo sv. Nikolaja, je eden najbolj priljubljenih svetnikov, poznan po svoji dobroti in ljubezni. Okrog hodi na predvečer 6. decembra v spremstvu angelov in parkeljnov ter pridnim prinaša darila, porednim pa šibe …
Pridi sv. Nikolaj in obišči nas sedaj.
Vsi te pričakujemo, vsi se že radujemo.
Pridnim boš darov delil,
saj sem zmerom dober bil.
Če ne veš, kje sem doma, naj te angelček pelja.

Iz življenja sv. Miklavža
Sv. Nikolaj (Miklavž) se je rodil proti koncu 3. stoletja kot edini otrok že starejšim bogatim in pobožnim staršem v maloazijski Patari. V dobroti ju je mali sv. Nikolaj posnemal. Omogočila sta mu dobre šole, njegov stric, škof v Miri, pa ga je posvetil v duhovnika.
Po smrti svojih zgodaj umrlih staršev je sv. Nikolaj podedovano premoženje razdelil med reveže.
Ko je v Miri umrl škof, so se verniki po goreči molitvi odločili, da bo škof tisti duhovnik, ki bo naslednje jutro prvi stopil v cerkev. In to je bil sv. Nikolaj. Ko je postal škof, so kristjane sprva še preganjali; tudi sam je bil zaradi vere v ječi. Leta 325 se je udeležil koncila v Niceji. Umrl je 6. decembra okoli leta 345/351 v visoki starosti v Miri v današnji Turčiji. Že kmalu po smrti so ga začeli častiti kot svetnika.

Miklavževa dobrota
Okoli sv. Nikolaja se je spletlo veliko legend. Vse pa govorijo o njegovi dobroti, skrbi za reveže in pravičnosti.
Najbolj znana je gotovo tista, ki govori, kako je pomagal obubožanemu sosedu, da je lahko poročil svoje tri hčere. Ker oče ni imel denarja, da bi jim zagotovil dostojno poroko, jih je nameraval poslati v javno hišo, kjer bi zaslužile dovolj denarja za doto. Ko je za to izvedel Nikolaj, jim je ponoči skozi okno vrgel mošnjo zlatnikov (oz. tri kepe zlata) in jim s tem zagotovil dostojno poroko. Pri tem dejanju pa ga je videl in prepoznal sosed. Nikolaj ga je sicer rotil, naj o tem molči, a on je ta pripetljaj »razbobnal« po celem mestu. Tako je Nikolaj postal prijatelj revnih.
Spet druga legenda pravi, da je rešil mornarje nevarnosti na morju s tem, ko se je podal na krov, umiril vihar in ladjo varno pripeljal v pristanišče. Zato je postal tudi zavetnik mornarjev.
Na daljavo je rešil tri po nedolžnem obsojene na smrt, tako da se je v sanjah prikazal cesarju in prosil za njihovo pomilostitev.

Upodobitev
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot škofa s knjigo v roki, na kateri so tri kepe zlata oz. tri jabolka. Upodabljajo ga tudi s sidrom ali ladjo s tremi fanti.

Zavetnik
Sv. Nikolaj je zavetnik v vseh mogočih življenjskih stiskah: proti vodnim nevarnostim, v stiski na morju … za srečno poroko; zavetnik ministrantov, otrok, devic, romarjev, sodnikov, trgovcev, lekarnarjev ipd.

Molimo
Dobri Bog, na priprošnjo sv. škofa Nikolaja nam pomagaj, da ga bomo posnemali v dobroti;
varuj nas v vseh nevarnostih, da bomo varno potovali v večno domovino. Amen.

Gradiva o sv. Miklavžu:

Spoznati življenje sv. Miklavža – DELOVNI LIST 1. triada pdf

Življenje sv. Miklavža – 4:39 min: https://www.youtube.com/watch?v=1y2pm1ga_2Q

Miklavževanje v Stražišču – 11:00 min: https://www.youtube.com/watch?v=OiKaW77_4VE

Pesem – Sveti Miklavž (v sl.): https://www.youtube.com/watch?v=g8w1aEW7t-s

Naredi sam. Pokrivalo sv. Nikolaja: https://www.youtube.com/watch?v=Eep9nfVLDqA

Sv. Nikolaj (v hr.) – 4:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=eCkgrJsMBC4

Starodavne ruševine v Miri (v nem.) – 7:23 min: https://www.youtube.com/watch?v=ZbE53QoRutQ

Cerkve v Sloveniji
Sv. Nikolaju je posvečenih 118 cerkva (36 župnijskih in 82 podružničnih) ter 3 kapele. V mnogih so naslikani prizori iz legend o njegovem življenju.

Župnijske CERKVE:

Št.
Župnija (Škofija)

1.
Adlešiči (NM)

2.
Ankaran (KP)

3.
Avber (KP)

4.
Babno Polje (LJ)

5.
Bohinjska Bistrica (LJ)

6.
Breginj (KP)

7.
Budanje (KP)

8.
Cerovo (KP)

9.
Dolenci (MS)

10.
Dolnji Logatec (LJ)

11.
Golac (KP)

12.
Janče (LJ)

13.
Kred (KP)

14.
Lipoglav (LJ)

15.
Litija (LJ)

16.
Ljubljana – Sv. Nikolaj (LJ) – stolna

17.
Majšperk (MB)

18.
Metlika (NM)

19.
Murska Sobota (MS) – stolna

20.
Novo mesto – Kapitelj (NM) – stolna

21.
Ovsiše (LJ)

22.
Podbrdo (KP)

23.
Podsabotin (KP)

24.
Polje ob Sotli (CE)

25.
Sava (LJ)

26.
Sevnica (CE)

27.
Sorica (LJ)

28.
Suhorje (KP)

29.
Sv. Miklavž nad Laškim (CE)

30.
Sv. Miklavž ob Dravi (MB)

31.
Sv. Miklavž pri Ormožu (MB)

32.
Šmiklavž pri Slovenj Gradcu (MB)

33.
Vuzenica (MB)

34.
Zapoge (LJ)

35.
Zavrč (MB)

36.
Žalec (CE)

Podružnične CERKVE:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Ajdovec (NM)
Sela (++)

2.
Bela Cerkev (NM)
Dolenje Kronovo

3.
Bloke (LJ)
Hudi vrh

4.
Borovnica (LJ)
Pako

5.
Boštanj (NM)
Boštanj – zasebna

6.
Bovec (KP)
Plužna

7.
Celje – Sv. Cecilija (CE)
Miklavžev hrib

8.
Cerklje na Gorenjskem (LJ)
Dvorje (++)

9.
Čadram – Oplotnica (MB)
Koritno

10.
Čemšenik (LJ)
Zabreznik

11.
Črnomelj (NM)
Stražnji Vrh

12.
Dobrepolje – Videm (LJ)
Podgora

13.
Dobrna (CE)
Vrba

14.
Fara pri Kočevju (NM)
Vrh

15.
Gorje (LJ)
Mevkuž

16.
Hrenovice (KP)
Landol (Brinje)

17.
Ig (LJ)
Visoko pod Kureščkom

18.
Ihan (LJ)
Brdo

19.
Kamnik (LJ)
Podgorje (++)

20.
Kanal (KP)
Krstenice

21.
Kostanjevica na Krki (NM)
Kostanjevica – na otoku

22.
Kostrivnica (CE)
Drevenik

23.
Križe (LJ)
Gozd

24.
Kubed (KP)
Slovensko Gračišče

25.
Leskovec pri Krškem (NM)
Veliki Podlog

26.
Ljubljana – Štepanja vas (LJ)
Bizovik (++)

27.
Ljubno ob Savinji (CE)
Planina (Ljubenske Rastke)

28.
Mokronog (NM)
Martinja vas

29.
Moravče (LJ)
Vrh nad Savo (Sveti Miklavž)

30.
Mozirje (CE)
Ljubija

31.
Naklo (LJ)
Strahinj

32.
Nova Štifta (CE)
Šmiklavž

33.
Novo mesto – Šmihel (NM)
Stranska vas (++)

34.
Osilnica (NM)
Spodnji Čačič (++)

35.
Osp (KP)
Gabrovica

36.
Otalež (KP)
Jazne

37.
Podnanos (KP)
Nanos – pobočje

38.
Polhov Gradec (LJ)
Dvoru (++)

39.
Polšnik (LJ)
Renke

40.
Polzela (CE)
Podvin

41.
Preddvor (LJ)
Mače

42.
Preddvor (LJ)
Možjanca

43.
Primskovo na Dolenjskem (NM)
Primskovo na Dolenjskem

44.
Radeče (LJ)
Močilno

45.
Radeče (LJ)
Sava (++)

46.
Reteče (LJ)
Godešiči

47.
Rovte (LJ)
Praprotno Brdo

48.
Selca (LJ)
Golica

49.
Sele pri Slovenj Gradcu (MB)
Sele

50.
Semič (NM)
Gradnik (++)

51.
Sladka Gora (CE)
Lemberg

52.
Slivnica pri Celju (CE)
Vinarje

53.
Sora (LJ)
Jeprca

54.
Stari trg ob Kolpi (NM)
Videm (++)

55.
Stopiče (NM)
Pangrč Grm

56.
Sv. Jurij ob Taboru (CE)
Tisova Gora

57.
Sv. Križ – Gabrovka (NM)
Brezovo

58.
Sv. Križ – Podbočje (NM)
Gradec

59.
Sv. Marija v Puščavi (MB)
Falski grad

60.
Sv. Trojica nad Cerknico (LJ)
Ulaka

61.
Sv. Vid na Planini (CE)
Planinska vas

62.
Šentjanž (NM)
Budna vas

63.
Šentjernej (NM)
Gorjanci

64.
Šentlambert (LJ)
Čolnišče

65.
Šentvid pri Stični (LJ)
Gradišče

66.
Škocjan pri Novem mestu (NM)
Otok (++)

67.
Šlovrenc (KP)
Neblo

68.
Šmarje pri Jelšah (CE)
Sotesko

69.
Šmartno v Tuhinju (LJ)
Gora (Greben)

70.
Špitalič (LJ)
Bela

71.
Št. Jurij pri Grosupljem (LJ)
Tabor nad Cerovem

72.
Toplice (NM)
Podturn (++)

73.
Trbovlje – Sv. Martin (CE)
Loke

74.
Trnje (KP)
Palčje

75.
Velenje – Bl. Anton Martin Slomšek (CE)
Bevče

76.
Velenje – Sv. Martin (CE)
Plešivec (++)

77.
Videm – Krško (CE)
Stari Grad

78.
Vrh – Sv. Trije Kralji (LJ)
Hlevni Vrh (++)

79.
Vrhnika (LJ)
Kuren

80.
Žabnica (LJ)
Spodnje Bitnje

81.
Žužemberk (NM)
Breg

82.
Žužemberk (NM)
Gradenc

KAPELE:

1.
Kančevci (MS)
Selo (++)

2.
Koper – stolna župnija (KP)
Koper

3.
Preloka (NM)
Žuniči

DRUGI SVETNIKI DNEVA:

sv. Apolinarij Tržaški, mučenec
bl. Janos Scheffler, škof, mučenec

Foto: zajem zaslona Katolički kalendar
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Ambrož: Ob njem se je spreobrnil celo sveti Avguštin
2029-12-07
Sv. Ambrož je govoril sladko kot med … Ob njegovih pridigah se je spreobrnil celo sam učitelj govorništva, sv. Avguštin. V bogoslužje je vpeljal ljudsko petje.
Ko je sv. Ambrož še kot dete ležal v zibelki, je nanj prišel roj čebel, ki se je potem vzdignil, ne da bi ga pičila ena sama čebela. V njegovih ustih so pustile obilico medu, kot preroško znamenje sladkosti njegovih kasnejših besed in spisov. Čebele so tudi simbol marljivosti.

Iz življenja …
Rodil se je leta 339 v ugledni rimski družini v Trieru v današnji Nemčiji. Njegov oče je bil visok cesarski uradnik, mati pa zgledna krščanska žena, ki se je po moževi zgodni smrti s tremi otroki vrnila v Rim. Tu je sv. Ambrož študiral govorništvo in pravo, ter postal visok državni uradnik v Milanu.
Ko je v tem mestu umrl škof, so ga verniki soglasno izvolili za njegovega naslednika, čeprav se je tedaj šele pripravljal na krst. Njegovo prvo dejanje po škofovskem posvečenju 7. decembra 374 je bilo razdelitev svojega premoženje ubogim, za katere je imel vedno odprto srce. Njegova druga skrb je bila pridobitev temeljite teološke izobrazbe, pri čemer je študiral zlasti grške cerkvene očete in Sveto pismo. Kot škof se je odlikoval v obrambi Cerkve pred poganstvom in krivimi nauki znotraj krščanstva (npr. arianizmom, kateri je zanikal Kristusovo božanstvo). Bil je ugleden in vpliven prijatelj in svetovalec cesarjev: Gracijana, Valentinijana II. in Teodozija Velikega, ki je krščanstvo razglasil za edino državno vero v rimskem cesarstvu.
Sv. Ambrož se je odlikoval po svojih govorniških sposobnostih. Ob njegovih pridigah se je spreobrnil celo sam učitelj govorništva, sv. Avguštin (god 28. avgust), kasnejši škof v Hiponu. Sv. Ambrož je bil tudi pesnik in glasbenik. Napisal je več himen in pesmi in jih tudi uglasbil. V bogoslužje je vpeljal ljudsko petje. Znane so njegove t. i. ambrozijanske himne.
Umrl je 4. aprila 397 v Milanu. Zapustil je bogato zbirko bogoslovnih spisov, pridig in pisem.

Zavetnik
Sv. Ambrož je zavetnik čebelarjev in svečarjev; ponekod ga kličejo proti čebeljim pikom.

Upodabljanje
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot škofa s čebeljim panjem, knjigo, pisalnim peresom ali bičem; upodabljajo ga tudi kot enega od štirih velikih zahodnih cerkvenih očetov, skupaj s sv. Avguštinom, sv. Gregorjem Velikim (god 3. september) in sv. Hieronimom (god 30. september).

Molimo
Vsemogočni Bog, prosimo te, naj nas z lučjo vere razsvetljuje Sveti Duh, ki je vedno vnemal škofa Ambroža pri širjenju tvoje slave. Amen.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Ambrožu je posvečena 1 podružnična cerkev, in sicer v župniji Cerklje na Gorenjskem (LJ), v kraju Ambrož pod Krvavcem.

Gradiva:

Citati sv. Ambroža ob adventu in božiču: https://portal.pridi.com/2025/12/03/citati-sv-ambroza-milanskega-ob-adventu-in-bozicu/

Citati sv. Ambroža ob veliki noči: https://portal.pridi.com/2022/12/07/nekaj-besed-svetega-ambroza-pesnika-in-glasbenika-polnih-ljubezni-do-boga/

Sv. Ambrož, škof in cerkveni učitelj (v hr.) – 3:38 min: https://www.youtube.com/watch?v=LYdPd_UIg1o

Sv. Ambrož (v ang.) – 3:19 min: https://www.youtube.com/watch?v=C7O8VffEBXw

DRUGI SVETNIKI DNEVA:

sv. Fara, opatinja
sv. Karel Garnier, redovnik, mučenec
sv. Marija Jožefa Rosello, devica, redovnica
sv. Sabin Spoletski, škof

Foto: zajem zaslona: https://www.youtube.com/watch?v=C7O8VffEBXw
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Janez od Križa: Mistični doktor
2029-12-14
Sv. Janez od Križa je prenovitelj karmeličanskega reda in pisec mističnih del. Imenujemo ga tudi »mistični doktor«. S svojimi spisi je velik učitelj duhovnega življenja.

Misli sv. Janeza od Križa
»Lepota ljubezni je v tem, da se ji zdi vse mogoče.«
»Tega, kar iščeš in po čemer najbolj hrepeniš, ne boš našel ne na poti, po kateri hodiš, ne v visokem premišljevanju, ampak le v globoki ponižnosti in srčni vdanosti …«
»Kakor levinja ali medvedka nemirno iščeta svoje mladiče, brž ko jima jih odtegnejo, tako ranjena duša išče Boga, ko sredi teme opazi, da ga ni …«
»Bolje je človeku, če gre obložen z bremenom ob strani močnega, kot če hodi prazen ob strani slabotnega.«

Iz življenja …
Janez od Križa se je rodil 24. junija 1542 v Fontiveros pri Avili v revni družini, kjer je dveleten izgubil očeta. Mama se je s svojimi tremi otroki preselila v cvetoče trgovsko mesto, kjer se je Janez v neki zasebni bolnišnici izkazal kot strežnik. Lastnik bolnišnice je opazil njegovo nadarjenost in mu sočasno omogočil tudi šolanje. Še posebej je blestel v književnosti in latinščini. Pri dvajsetih letih se je moral odločiti za en življenjski poklic.
Ker ga je privlačevala molitev oz. kontemplacija, je vstopil v karmeličanski red. Po zaobljubah je nadaljeval študij filozofije, ki ga je več kot uspešno končal.
Ob novi maši je molil: »Moj Bog, daj da te nikoli ne užalim (z grehom)!« Motilo ga je namreč, da se je v strogi karmeličanski red vtihotapil posvetni duh.

Že je hotel oditi h kartuzijanom, ko je v samostan prišla karmeličanka sv. Terezija Avilska (god 15. oktobra), ki je začela prenovo ženskega karmeličanskega reda po prvotnih pravilih. Ob njej je spoznal, da je poklican k prenovi moškega karmeličanskega reda.
Prvo hišo bosonogih karmeličanov je imel v majhnem samostanu Durvelu v avilski provinci, kjer je skupaj s tremi redovniki zaživel v duhu prvotnih pravil svojega reda. Oblekli so preprosto obleko in sprejeli novo redovno ime. Janez si je pridal ime »od Križa«, ker je bil je velik ljubitelj križa in molitve. Kmalu so tudi drugod zrasli novi reformirani samostani – samostani bosonogih kameličanov.
Umrl je 14. decembra 1591 v Ubedu v Andaluziji (Španija) s križem v roki, star skoraj petdeset let, od katerih jih je 28 let preživel v Karmelu.

Dela
Imenujemo ga tudi »mistični doktor«. Je eden najpomembnejših liričnih pesnikov španske književnosti. Njegova najbolj znana dela so prevedena tudi v slovenščino: Duhovna pesem, Vzpon na goro Karmel, Temna noč in Živi plamen ljubezni.

Upodobitve
Umetniki sv. Janeza od Križa najpogosteje upodabljajo kot moža v belo-rjavi redovni obleki, zatopljenega v molitvi oz. zamaknjenju. Njegovi atributi so križ, knjiga, tudi pero in orel kot simbol navdihnjenja.

Zavetnik
Sv. Janez od Križa je zavetnik kontemplativnih redov, mistikov, španskih pesnikov.

Molimo
Bog neskončne ljubezni,
po tvoji milosti je sv. Janez od Križa vzljubil križ in premagovanje sebe.
Naj ga v tem posnemamo in tako dosežemo večno srečo v tebi. Amen.

Gradiva:

CITATI v slov. iz knjige Vzpon na goro Karmel: https://portal.pridi.com/2025/12/04/citati-sv-janeza-od-kriza-iz-knjige-vzpon-na-goro-karmel/

Glasba iz filma o Sv. Janezu od Križa – 4:06 min

Sv. Janez od Križa, cerkveni učitelj (v hr.) – 4:38 min

Sv. Janez od Križa (v ang.) – 2:58 min

https://www.youtube.com/watch?v=o6gjUbs5iZ4 (v ang.) – 11:33 min

Drugi svetniki dneva:

sv. Bertold iz Regensburga, redovnik, ljudski pridigar
bl. Marija Frančiška Schervier, redovna ustanoviteljica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Bl. drinske mučenke: Med njimi sta dve Slovenki
2029-12-15
Leta 2011 je bilo v Sarajevu razglašenih pet drinskih mučenk za blažene. Med njimi sta dve Slovenki, in sicer s. M. Krizina Bojanc in s. M. Antonija Fabjan.
Skupaj še s tremi sestrami (Hrvatico s. M. Julo Ivanišević – predstojnico samostana, Madžarko s. M. Bernadeto Banja in Avstrijko s. M. Berchmano Leidenix) sta delovali v samostanu Hčera Božje ljubezni na Palah blizu Sarajeva. Posvečale so se predvsem vzgoji otrok in mladine. Žal, je vseh pet sester 15. decembra 1941 umrlo mučeniške smrti v Goraždu ob reki Drini.

Mučeništvo
11. decembra 1941 so četniki njihov nevarovani samostan na Palah v Sarajevu oropali in zažgali. Pet slabo obutih in oblečenih sester so odgnali peš po zasneženih gorskih poteh proti 65 km oddaljenemu Goraždu, kjer so jih zaprli v drugo nadstropje vojaške kasarne, ki je stala tik ob reki Drini. Ker so jih opiti želeli onečastiti, je njihova prednica odprla okno in prva skočila skozi okno, za njo pa so to storile še druge. Pri padcu na kamnito ploščad pod oknom so se vse močno poškodovale, in še poskušale bežati. Toda besni četniki so jih ujeli in zverinsko pokončali z meči in noži.

Bl. s. Marija Krizina Bojanc
Rojena je bila maja 1885 v Šmarjeti na Dolenjskem. Ko je bila stara 36 let je stopila v redovno skupnost Hčera Božje ljubezni v Sarajevu. Odlikovala se je predvsem po nenehni molitvi, žrtvi in spokorniškem življenju, in zaradi česar so jo imenovali »sestra molitve«. Večkrat je dejala, da si želi umreti mučeniške smrti. Umrla je mučeniške smrti 15. decembra 1941.

Bl. s. Marija Antonija Fabjan
Rojena je bila 23. januarja 1907 v Malem Lipju (župnija Žužemberk). Odraščala je brez staršev. K sebi jo je vzela njena pobožna teta, ki je zaslužna za to, da je Antonija pri 22-ih letih vstopila v samostan Hčera Božje ljubezni v Sarajevu. Odlikovala se je po preprostosti, iskrenosti, pobožnosti in zbranosti. Umrla je mučeniške smrti 15. decembra 1941.

Molitev za kanonizacijo
Gospod Bog, Ti si svoje služabnice Antonijo Fabjan in Krizino Bojanc ter ostale drinske mučenke obdaril z milostjo redovniškega poklica in z močjo, da so zvestobo in ljubezen do tebe potrdile s prelitjem svoje krvi. Podeli tudi nam stanovitnost v veri, da se tudi za ceno trpljenja ne bomo ločili od tebe. Ponižno te prosimo, da blažene sestre sprejmeš v občestvo svetih vesoljne Cerkve. Daj, da bomo še bolj pogumno sledili zgledu njihovega življenja ter izkusili moč njihove priprošnje v naših potrebah in življenjskih bojih. Po Kristusu, našem Gospodu. Amen

Gradiva:

Reportaža z beatifikacije v Sarajevu 2011 (v slov.) – 5:44 min

O življenju in mučeništvu drinskih mučenk (v hr.) – 5:59 min

PDF Drinske mučenke, str. 133-145 (iz knjige Vi ste luč sveta, F. M. Dolinar, Družina)

Več na spetni strani novomeške škofije >>>

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Fabijan in Sebastijan: V življenju nista bila skupaj
2030-01-20
Sv. Sebastijan (Boštjan) je že od nekdaj v družbi s sv. Fabijanom, čeprav svetnika v življenju nista imela nobene zveze.
Druži ju le dan smrti ali dan prenosa relikvij v nov grob in skupno češčenje.
Oba hkrati kličemo tudi v litanijah vseh svetnikov.

“Sv. Fabijan in Sebastijan sok v drevju poženeta.”

Sv. Fabijan
Sv. Fabijan je bil leta 236 izvoljen za papeža. Zgodovinar Evzebij pripoveduje, da je namig za njegovo izvolitev prišel iz nebes. Ko je rimska krščanska občina iskala novega papeža, in se je na Fabijanovo glavo usedel golob, so zbrani to razumeli kot Božje sporočilo in ga izvolili za papeža.
Cerkev je modro vodil štirinajst let. Rimsko skupnost je razdelil na sedem delov (pokrajin), ki jih je upravljalo sedem diakonov; eden od njih je bil tudi sv. Lovrenc. Sedmim diakonom, ki so skrbeli vsak za svoj del mesta, je dal pomočnike (subdiakone), ki so zbiral informacije in beležili dejanja mučencev. Fabijan je začel preurejati podzemne grobnice, danes znane kot Kalistove katakombe.
Papež Fabijan je bil prva žrtev cesarja Decija, ki je zavladal leta 249, in je začel preganjati kristjane. Cesar je papežu Fabijanu sodil sam, in sicer 20. januarja 250. Pokopan je v Kalistovih katakombah, kjer je še danes mogoče videti njegovo fresko.
Upodabljajo ga kot papeža s tiaro in golobom na glavi, poleg ima tudi meč in palmo.
Sv. Fabijan je zavetnik vodovodarjev, kovačev in lončarjev.

Sv. Sebastijan (Boštjan)

Drugi mučenec, ki se ga danes spominjamo, pa je sv. Boštjan. Po legendi je bil Boštjan vojak v službi cesarja Dioklecijana in skrit kristjan. Ko se je začelo preganjanje kristjanov, je obiskoval ječe, v katere je kot rimski vojak imel prost dohod, in v njih tolažil svoje brate v veri in jih krepčal za poslednji boj.
Ko so njegova dejanja odkrili, ga je Dioklecijan obsodil na grozno smrt, ki je naslikana v številnih različicah. Privezali so ga h kolu, spretni strelci pa so s puščicami streljali vanj. To je bilo 20. januarja po letu 250.
Upodabljajo ga privezanega na steber in s puščicami v telesu, včasih tudi s palmo.
Sv. Boštjan je bil v zgodnjih stoletjih prvi zavetnik zoper kugo, pozneje pa skupaj s sv. Rokom, ki je polagoma stopil na njegovo mesto. Sv. Botšjan je priprošnjik zoper kužne in nenadne nalezljive bolezni. Je zavetnik vojakov, lovcev …

Cerkve v Sloveniji

Obema, sv. Fabijanu in sv. Boštjanu je posvečenih 6 cerkva.

Sv. Fabijan in Sebastijan (Boštjan)

PODRUŽNIČNE cerkve posvečene sv. Fabijanu in sv. Boštjanu:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Dobova (škofija CE)
Mostec

2.
Kranj /Sv. Boštjan, Fabijan in Rok/ (nadškofija LJ)
na Pungartu

3.
Loka pri Zidanem mostu (škofija CE)
Polana

4.
Podgraje (škofija KP)
Fabci

5.
Stari trg ob Kolpi (škofija NM)
Predgrad

6.
Vinica (škofija NM)
Gornji Suhor

Sv. Sebastijan (Boštjan)
Samo sv. Boštjanu pa je posvečenih še 9 cerkva kot je razvidno sledečih tabel.

ŽUPNIJSKA cerkev posvečena sv. Boštjanu:

Št.
Župnija (Škofija)

1.
Pečarovci (škofija MS)

PODRUŽNIČNE cerkve posvečene sv. Boštjanu:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Brestanica (škofija CE)
Brestanica

2.
Črnomelj (škofija NM)
Mestna Loza

3.
Dravograd (nadškofija MB)
Sv. Boštjan

4.
Ilirska Bistrica (škofija KP)
Zarečje

5.
Klanec (škofija KP)
Petrinje

6.
Komenda (nadškofija LJ)
Moste

7.
Sv. Peter pod Svetimi gorami (škofija CE)
Svete gore

8.
Žetale (škofija CE)
Rogatnica

Gradiva:

Sv. Fabijan in Boštjan (v hr.) – 1:51 min: https://www.youtube.com/watch?v=n311HRw7BOU

Drugi svetniki dneva:

Evtimij Veliki, puščavnik, opat
Jožef Nascimbeni, duhovnik
Marija Kristina brezmadežnega spočetja, redovnica, ustanoviteljica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Marijina in Jožefova zaroka
2030-01-23
Spomin Marijine zaroke z Jožefom so v Katoliški cerkvi začeli praznovati šele v srednjem veku.

O Marijini zaroki in njeni poroki z Jožefom iz Nazareta iz Svetega pisma ne izvemo nič konkretnega.

V Svetem pismu piše: »Z rojstvom Jezusa Kristusa je bilo tako: Njegova mati Marija je bila zaročena z Jožefom.« (Mt 1,18)
Legende temeljijo na tem mestu v Matejevem (1,18) in Lukovem (2,5) evangeliju, kjer sta Marija in Jožef označena kot zaročena. Te legende pa so imele pomembno vlogo v pobožnosti in umetnosti vse do baroka.
Marijin in Jožefov zaročni obred je najverjetneje potekal v Nazaretu. Zaroka je bila po Mojzesovi postavi tako pomembna in slovesna kot poroka sama, a zaročenca po zaroki še nista bivala skupaj; ampak šele po poroki. Tako je bilo tudi z Jožefom in Marijo.
Ko pa je Jožef spoznal, da je v tem času Marija spočela od Svetega Duha, je ni odslovil, temveč jo je vzel k sebi.

Cerkve v Sloveniji
Marijini zaroki sta pri nas posvečeni dve podružnični cerkvi, in sicer:

na Rakitniku v župniji Matenja vas (škofija Koper) ter
pokopališka cerkev Na Žalah v župniji Kamnik (nadškofija Ljubljana).

Drugi svetniki dneva:

Bl. Benedikta Bianchi Porro, laik (beatifikacija 2019)
Sv. Ildefonz, nadškof
Sv. Janez Aleksandrijski, patriarh

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Svetu Frančišek Saleški: Zavetnik novinarjev, učiteljev
2030-01-24
“Božja ljubezen je vselej veliko večja od naše bolečine.”
“Ljubezen med krepostmi je kakor Sonce med planeti; daje jim sijaj in lepoto.”
“S kapljo medu se ujame več muh (duš), kakor pa s celim sodom kisa (nejevolje).”

Sv. Frančišek Saleški velja za utemeljitelja moderne katoliške duhovnosti. Intelektualno je vplival na nekatere najvidnejše osebnosti 17. stoletja v Franciji. Je cerkveni učitelj.
Leta 1610 je skupaj s sv. Ivano Frančiško Šantalsko (god 12. avgust) ustanovil red salezijank.

Iz življenja …
Frančišek Saleški z gradu Sales v Savojski deželi se je rodil 21. avgusta 1567 v Thoresu v Franciji. Bil je najstarejši od desetih otrok. V mladosti je nekaj časa trpel zaradi prepričanja janzenizma, da bo pogubljen. Na posebno Marijino priprošnjo je te janzenistične zmote premagal in kasneje postal oznanjevalec ljubezni Jezusovega Srca. Starši so mu začrtali posvetno kariero, zaradi česar je študiral pravo na univerzah v Parizu in Padovi, a je v tem času v sebi začutil duhovniški poklic.
Leta 1593 je prejel mašniško posvečenje in nastopil kot odličen pridigar in zelo iskan spovednik. Misijonaril je v ženevski škofiji, ki se je, žal, oprijela protestantskega kalvinskega nauka, in zaradi česar je bilo tamkajšnjih vernikom pogosto prepovedano poslušati njegove pridige. Zato jih je Frančišek tiskal na letake in jih povsod pripenjal. Ker je požel velik uspeh, v Katoliško Cerkev se je tedaj vrnilo nad 70.000 ljudi, je že po treh letih prejel (1602) škofovsko posvečenje. Kot ženevski škof si je prizadeval uveljavljati reforme Tridentinskega cerkvenega zbora (1545–1563), reformiral je samostane in duhovščino, organiziral krščanski nauk za otroke in odrasle ter obiskal vse župnije škofije. Umrl je 28. decembra 1622 v Lyonu v Franciji.
Napisal je Theotim (traktat o Božji ljubezni) in Filoteja (vodnik po verskem življenju), klasiko duhovne literature.
Leta 1610 je skupaj s sv. Ivano Frančiško Šantalsko (god 12. avgust) ustanovil red salezijank, ki združujejo kontemplacijo in molitev z dejavno ljubeznijo do bližnjega. V grbu, ki ga je določil zanje, je upodobljeno Jezusovo Srce, prebodeno z dvema puščicama in obdano s trnjevo krono.

Molitev sv. Frančiška Saleškega
Kličem k Tebi, o moj Bog, izrekam Tvoje sveto ime,
ne da bi te mogel kdajkoli popolnoma spoznati.
Gospod, moj Bog, večji si od naših besed, globlji od naših misli, višji od naših želja.
Daj nam, o Bog, ki si tako velik in tako blizu, živo srce, nove oči,
da te prepoznamo in te sprejmemo, ko prideš k nam.
Delajmo v blagor mladine in v vseh okoliščinah življenja delujmo po zgledu ljubezni,
ki je blaga, potrpežljiva in dejavna. Amen.

Zavetnik
Frančišek Saleški je zavetnik katoliškega tiska, pisateljev in novinarjev; spovednikov, učiteljev; salezijank.

Upodobitve
Najpogosteje je upodobljen kot škof s knjigami, s trnjem ovito srce, včasih skupaj z Ivano Frančiško Šantalsko.

Molimo
O Bog, po tvoji dobroti je sv. škof Frančišek Saleški
vsem postal vse, da bi ljudi vodil k tebi.
Po njegovem zgledu naj tudi mi potrpežljivo služimo svojim bratom
in tako razodevamo tvojo očetovsko ljubezen. Amen.

Cerkve na Slovenskem
Sv. Frančišku Saleškemu je pri nas posvečena ena kapela, in sicer v škofijskem gradu Goričane v župniji Preska, to je na teritoriju Ljubljanske nadškofije.

Gradiva:

CITATI sv. Frančiška Saleškega – O DEJAVNI LJUBEZNI (slov.)
CITATI sv. Frančiška Saleškega – O ODREŠENIKOVI LJUBEZNI (slov.)

Sv. Frančišek Saleški (v hr.) – 2:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=QYIOJmkBkHU

Drugi svetniki dneva:

Felicijan, škof, mučenec

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Praznik: Spreobrnitev apostola Pavla
2030-01-25
Mesec dni po božiču se od 7. stoletja spominjamo spreobrnjenja farizeja Savla v poznejšega apostola Pavla.

“Med potjo, ko se je bližal Damasku … je padel na tla in zaslišal glas, ki mu je rekel: ‘Savel, Savel! Zakaj me preganjaš?’ Rekel je: ‘Kdo si, Gospod?’ Glas pa je odgovoril: ‘Jaz sem Jezus, ki ga ti preganjaš’.” (Apd 9, 3–6)

O spreobrnitvi …
Apostol Pavel iz Tarza je sprva vneto preganjal privržence Jezusa Kristusa in poskušal uničiti nastajajočo krščansko Cerkev. Dogodek v Damasku pa je radikalno spremenil njegovo življenjsko pot.
Po videnju pred Damaskom je iz preganjalca Kristusa postal apostol. Iz Savla je postal Pavel.
O njegovi spreobrnitvi poročajo Apostolska dela (Apd 9,1–19; 22,1–21) in Pismo Galačanom (Gal 1,11–24). Kaj je razvidno iz njih?
Spreobrnitev apostola Pavla, Carravagio, vir: https://commons.wikimedia.org/
Razvidno je, da je Bog dal pobudo in se Savlu prikazal na poti Damask. Preko luči in glasu, ki je značilna za Božja razodetja, se je Vstali Gospod prikazal Savlu in ga vprašal za razlog njegovega početja: »Savel, Savel! Zakaj me preganjaš?« (Apd 9,4). Jezus ni rekel, zakaj preganjaš moje učence. Jezus in njegovo telo Cerkev sta eno. Pavel je padel na tla. Ko se je postali na noge, ni videl ničesar, postal je slep. Kristusova luč ga je zaslepila in postal je slep. Iz močnega, vplivnega in neodvisnega moža je postal slaboten, potreben pomoči in odvisen od drugih, saj ni videl.
Pavel je po spreobrnjenju in daljši notranji in zunanji pripravi na svoje poslanstvo evangelij neustrašno ponesel poganskim ljudstvom. Zavedal se je, da ga je Kristus poklical za apostola. Odtlej ga pri širjenju Božjega kraljestva ni moglo nič ustaviti.
»Živeti je zame Kristus in umreti dobiček.« (sv. Pavel)

V razmislek …
Kaj se lahko naučimo iz spreobrnitve apostola Pavla?
Morda to, da krščanstvo ni neka nova filozofija ali nova morala. Kristjani smo le, če se srečamo z Jezusom Kristusom. Jezus se nam verjetno ne razodene na na tako veličasten način, kot se je sv. Pavlu, ki ga je naredil za apostola vseh narodov. Toda tudi mi ga lahko srečamo. Na kakšen način? Morda pri branju Svetega pisma, v molitvi, v liturgičnem življenju Cerkve, v dobrodelnosti …

Pavel je rekel: »Ne delam namreč tega, kar hočem, temveč počenjam to, kar nočem.« (Rim 7,15)

Molimo
Bog, oče vseh ljudi,
napolni nas s tisto gorečo vero,
ki je razvnemala apostola Pavla
pri širjenju tvoje slave. Amen.

Vremenski pregovori
Če je na sv. Pavla spreobrnjenje lepo vreme, bo dobro leto.
O sv. Pavla spreobrnjenju se zima lomi.
Sv. Pavel dene pol zime na kavelj.

Cerkve v Sloveniji
Spreobrnitvi apostola Pavla je pri nas posvečenih 7 cerkva (3 župnijske, 4 podružnične), kot je razvidno iz spodnje tabele.

Vse tri ŽUPNIJSKE CERKVE, ki so posvečene spreobrnitvi apostola Pavla, so na teritoriju ljubljanske nadškofije: župnija Mavčiče, Stara Oselica in Vrhnika.

PODRUŽNIČNE CERKVE pa so v štirih župnijah:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Cerkno (škofija KP)
Straža

2.
Grahovo (nadškofija LJ)
Žerovnica (pokopališka)

3.
Komenda (nadškofija LJ)
Križ

4.
Senovo (škofija CE)
Brezje

Video gradiva:

Praznik Spreobrnjena apostola Pavla (v hr.): https://www.youtube.com/watch?v=DpiZIHfhiUo

Spreobrnjenje apostola Pavla na poti v Damask – odlomek iz FILMA (v ang.) – 2: 51 min: https://www.youtube.com/watch?v=KevM38YVjCk

O apostolu Pavlu – spregovorijo soustvarjalci FILMA (v ang.) – 3:21 min: https://www.youtube.com/watch?v=-qyulENuDQg

Pavlovo spreobrnjenje: https://www.youtube.com/watch?v=bbxcFpHvIIc

O Pavlovem spreobrnjenju, Scott Hahn (v ang.) – 12:49 min: https://www.youtube.com/watch?v=OXk7a3blph4

Pavlovo spreobrnjenje, Caravagio (v ang.) – 5:56 min: https://www.youtube.com/watch?v=2b77G8Ysjck

Drugi svetniki dneva:

Ananija iz Damaska, mučenec

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Timotej in Tit: Pavlova učenca
2030-01-26
Škof Timotej in Tit sta bila zvesta učenca, privrženca in spremljevalca sv. Pavla.
Ker njun smrtni dan ni znan, se ju spominjamo na dan po prazniku spreobrnitve njunega učitelja, ki ju je tudi krstil.

Sv. Timotej
Rodil se je okrog leta 7 v Listri, ki leži v današnji Turčiji. Njegov oče je bil pogan (Grk), mati Evnika pa Judinja. Spreobrnil se je ob sv. Pavlu okoli leta 47 na njegovem prvem misijonarskem potovanju. Postal je Pavlov najljubši učenec in ga spremljal na številnih misijonskih potovanjih. Pavel ga je leta 65 v Efezu posvetil za škofa. Od štirinajstih Pavlovih pisem le tri pisma ne omenjajo Timoteja. Dve pismi pa je pisal direktno njemu samemu, t. i. 1 in 2 pismo Timoteju. Ko so Pavla prijeli in je bil zaprt v rimski ječi, ga je kot zvesti učenec obiskal in ostal pri njem vse do Pavlove mučeniške smrti (leta 67). Tudi Timotej je umrl mučeniške smrti, a v Efezu okoli leta 80 ali 97. Ko je poskušal pridigati poganom, ki so slavili svoje malike, so ga pretepli, vlekli po ulicah in na koncu kamenjali do smrti.
Zavetnik: K sv. Timoteju se priporočajo pri želodčnih boleznih in prebavnih motnjah, in kar je povezano s Pavlovim prijaznim nasvetom:
»Ne pij več le vode, temveč popij malo vina zaradi želodca in svojih pogostih bolezni.« (1 Tim 5,23)

Sv. Tit
Izhaja iz poganske grške družine, po vsej verjetnosti iz Antiohije. Verjetno se je spreobrnil ob samem sv. Pavlu. Pavel ga je leta 63 postavil za škofa na otoku Kreti. Zanj je sestavil pismo, t. i. pismo Titu. Tit je umrl na Kreti, star 95 let. Je zavetnik Krete.
Upodobitve: Sv. Tita upodabljajo z obrazom žarečim od žarkov; včasih je v ozadju poganski tempelj, ki se ruši.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Alberik, Robert in Štefan, ustanovitelji cistercijancev
Jožef Gabrijel Brochero, duhovnik
Pavla Rimska, vdova

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Angela Merici: Ustanoviteljica uršulink
2030-01-27
Sv. Angela Merici je ustanoviteljica uršulink. Kako, da se imenujejo uršulinke?

Iz življenja …
Sv. Angela se je rodila 21. marca 1474 v Desenzanu v Italiji. Sedemčlanska družina se je vzdrževala s trgovsko dejavnostjo in poljedelstvom. V najstniških letih so ji umrli starši in sestra. Z najmlajšim bratcem se je preselila k stricu v Saló, kjer se je vključila v družabno življenje višjega meščanskega sloja.
Njeno življenje je polno videnj, ki so vplivala na njene življenjske odločitve. Posledica enega izmed njih je bil njen vstop v frančiškanski tretji red. Ko sta se starejša brata odselila, se je Angela vrnila na domače posestvo v Desenzano, kjer je živela skoraj 20 let preprosto in skrito podeželsko življenje. Rada je brala duhovne knjige, veliko molila in opravljala dela usmiljenja. Poromala je v Sveto deželo in Rim.
Leta 1516 so jo frančiškanski predstojniki poslali v Brescio, ki je ravnokar prestala vojni spopad in pustošenje francoske vojske, s poslanstvom, da tolaži vdovo. V tem mestu je sv. Angela ustanovila gibanje deklet »božja ljubezen«, iz katerega je leta 1535 nastala redovna skupnost uršulink, ki je dobila ime po nekoč zelo češčeni sv. Uršuli. Uršulinke so se posvečale predvsem vzgoji deklet.
Sv. Angela je umrla 27. januarja 1540 v Brescii v Italiji.

Zavetnica
Sv. Angela je zavetnica invalidov in prizadetih; tistih, ki so izgubili starše; proti boleznim, slabostim.

Upodobitve
Upodabljajo jo kot redovnico s knjigo v naročju in obdano z dekleti, ki jih poučuje; v sprevodu devic in angelov. Kot mati s srcem in lestvijo, ki vodi v nebo. Nekatere upodobitve jo prikazujejo kot romarico.

Molitev sv. Angele
Moj Gospod, razsvetli temine mojega srca in mi daj milost, da rajši umrem, kot da bi kdaj razžalil tvoje Božje veličastvo. Okrepi moja čustva in moje čute, da ne zaidejo ne na desno ne na levo in me ne odvrnejo od tvojega presvetlega obličja, ob katerem se potolaži vsako srce. Amen.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Angeli je pri nas posvečena kapela v uršulinskem samostanu v župniji Ljubljana – Sv. Trojica.

Gradivo:

Z Angelo na poti: http://ursulinke.rkc.si/wp-content/uploads/2016/01/9dnevnica_sv.Angela-1.pdf

Devetdnevnica v čast sv. Angeli: 2017 9dnevnica sv.Angela PDF

Drugi svetniki dneva:

Bl. Janez (Giovanni) Schiavo, duhovnik, misijonar (beatifikacija 2017)
Bl. Marija Jezusova (Karolina Santocanale), redovnica, ustanoviteljica (beatifikacija 2016)
Sv. Vitalijan, papež

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Tomaž Akvinski: Zavetnik univerz, teologov
2030-01-28
Teološka fakulteta Univerze v Ljubljani ta dan vsako leto obeleži s Tomaževo proslavo, na kateri podeli diplome in Tomaževo nagrado.

»Pravega veselja ni brez Ljubezni.«

Iz življenja …
Tomaž Akvinski se je rodil okoli leta 1225 v Roccasecci blizu mesta Aquino v južni Italiji. Njegov oče Landulf, ki je bil manjši fevdalec, je želel, da bi Tomaž postal opat bližnje sloveče benediktinske opatije Montecassino. Zato ga je komaj petletnega dal tja v šolo k menihom. Ker je Tomaž že od malih nog kazal veliko žejo po znanju, so ga menihi poslali študirati v Neapelj, kjer se je seznanil z dominikanci. Pri sedemnajstih letih je stopil v njihov red, kljub nasprotovanju svojih staršev. Tudi njegovi novi predstojniki so videli njegove neizmerne intelektualne sposobnosti in ga poslali na študij v Pariz, kjer je predaval veliki učenjak sv. Albert Veliki, ki je bil doma na vseh področjih tedanje znanosti. Sv. Tomaž je že pri 23 letih postal profesor. Poučeval je v Parizu, Rimu in Neaplju. Kljub svoji veliki učenosti pa je ostal preprost in ponižen redovnik. V ponižnosti je odklonil vse ponujene cerkvene časti.
Sv. Tomaž je napisal številna dela, med katerimi sta najbolj znani Summa theologica in Summa contra gentiles. V njih je strnil svoj filozofski in teološki nauk. Njegova filozofija se imenuje po njem, t. i. tomizem, in jo je Katoliška Cerkev sprejela kot uradno filozofijo v svojih bogoslovnih šolah. Tomaž je bil tudi mistik.
Velika tema njegovega razmišljanja je bilo vprašanje razmerja med vero in razum. Pravi, da vera v obstoj Boga ni iracionalna, torej da si vera in razum drug drugemu ne nasprotujeta. Znanih je njegovih »pet poti«, s katerimi je poskušal dokazati obstoj Boga z umskim sklepanjem.

Malo pred smrtjo, po mistični izkušnji leta 1273, je zavrnil vse svoje pisanje, češ: »Vse, kar sem napisal, je kot slama v primeri s tem, kar sem videl in kar mi je bilo razodeto.«
Umrl je na poti na 2. lyonski vesoljni cerkveni zbor 7. marca leta 1274, star 49 let.

Zavetnik
Sv. Tomaž je zavetnik univerz, teologov in študentov; knjigarnarjev; priprošnjik proti nevihtam.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo kot dominikanca s knjigo, peresom, soncem, zvezdo, golobom in monštranco.

Molimo
O Bog, v šoli Kristusovega evangelija nas poučuj,
da bomo po zgledu sv. Tomaža Akvinskega
spoznali resnico in jo uresničevali v ljubezni. Amen.

Gradiva:

Na kratko o sv. Tomažu Akvinskem (v ang.) – 2:54 min

Iz življenja in duhovnosti sv. Tomaža Akvinskega – (v ang.) – ob glasbi – 4:15 min

Drugi svetniki dneva:

Jožef Freinademetz, duhovnik, misijonar
Marija Alojzija Montesionos Orduňa, devica, mučenka (beatifikacija 2001)
Peter Nolasko, ustanovitelj mercedarijev

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez Bosko: Ustanovitelj salezijancev
2030-01-31
Sv. Janez Bosko, ustanovitelj salezijancev, se je v zgodovino Cerkve neizbrisno zapisal kot apostol mladine in veliki častilec Marije Pomočnice.
Njegovo celotno življenje je bilo posvečeno Bogu in mladini. Sad njegove vzgoje je več vzornih fantov. Med njimi je najbolj znan sv. Dominik Savio.

Iz življenja …
Sv. Janez Bosko se je rodil 16. avgusta leta 1815 v vasici Becchi pri Turinu v Italiji v revni kmečki družini. Pri komaj dveh letih mu je umrl oče, in vse breme vzgoje sinov je padlo na mater. Janez je šele pri devetih letih začel hoditi v sosednjo župnijsko šolo, kjer se je učil brati in pisati. V tem času je imel neke noči »preroške« sanje. Videl je teči in preklinjati fante in želel posredovati s pestmi. Neki glas mu je rekel: »Ne s pretepanjem, ampak s krotkostjo in ljubeznivostjo boš iz teh svojih vrstnikov naredil prijatelje«. Janez ni povsem razumel, kaj pomenijo sanje. Glas mu je še obljubil: »Dal ti bom učiteljico« – mišljena je bila Božja mati Marija.
Pri petnajstih letih je končno lahko obiskoval gimnazijo, a kruh si je moral služiti sam. Pri dvajsetih letih je stopil v semenišče in po šestih letih postal duhovnik. Za geslo si je izbral: »Daj mi duše, drugo vzemi«.

Svojo prvo službo je začel v Torinu. V tem mestu, ki ga je uničila industrializacija, ga je vznemirjalo predvsem slabo stanje mladih, ki so sem prišli s trebuhom za kruhom, pogosto pa postali prestopniki. Don Bosko jih je začel zbirati okrog sebe; jih učil branja, pisanja in katekizma. Ko so mu dali na razpolago prostore, je ustanovil t. i. »oratorije«, v katerih so se mladi lahko zadrževali in se izučili kakšnega poklica, obenem pa jih je tudi versko vzgajal; mnogi so ga podpirali pri njegovem delu. Njegova mati je vodila gospodinjstvo majhne skupnosti.
Don Bosko je bil tudi nadarjen pisatelj: osnoval mesečnik Salezijanski vestnik, napisal je okoli sto knjig in knjižic. Veliko je potoval, pridigal, spovedoval, vse v nekem zanesenem optimizmu in radosti. Za službo revni mladini, predvsem fantom, je leta 1859 ustanovil redovno družbo sv. Frančiška Saleškega, salezijance Don Boska. Malo kasneje je s sodelovanjem sv. Marije Mazzarello (1872) osnoval še žensko vejo salezijanske družbe Hčere Marije Pomočnice. Sestre so skrbele in to delajo še danes, predvsem za vzgojo revne in zapuščene ženske mladine. »Nebesa niso ustvarjena za ljudi v naslanjaču,« je govoril neumorni don Bosko.
Umrl je 31. januarja 1888 v Torinu v Italiji, je v 73. letu življenja.

Molitev sv. Janeza Boska za izbiro poklica
Pred teboj sem, preblaga Devica, da si izprosim veliko milost spoznanja, kaj naj storim. Nič drugega ne želim, kakor izpolnjevati popolnoma in ves čas svojega življenja voljo tvojega Božjega Sina. Mati dobrega sveta, daj, da bom poslušal tvoj glas in tako pregnal vsak dvom iz svojih misli. Ker si Mati mojega Zveličarja, pričakujem od tebe, da boš tudi Mati mojega zveličanja. Devica Marija, če mi ti ne boš poslala žarka Božjega Sonca, katera luč me bo razsvetlila? Kdo me bo poučil, če ne ti, ki si mati neustvarjene Modrosti? Poslušaj torej moje prošnje! Ne dopusti, da bi zašel na kriva pota! V mojih dvomih in omahovanjih me vodi po pravi poti v Večno življenje. Ti si moje edino upanje, ti imaš polne roke zakladov kreposti in življenja, ti razdajaš sadove slave in svetosti.

Zavetnik
Sv. Janez Bosko je zavetnik mladine, dušnih pastirjev za mladino, katoliških založb.

Upodabljanje
Umetniki ga upodabljajo kot duhovnika, obdanega z mladimi fanti.

Molitev k sv. Janezu Bosku
Sveti Janez Bosko,
oče in učitelj mladine!
Sprejemljiv za darove Svetega Duha
in odprt za razmere svojega časa,
si bil za mlade, zlasti male in uboge,
znamenje prednostne Božje ljubezni.
Bodi naš vodnik
na poti prijateljstva z Jezusom,
da bomo v njem in njegovem evangeliju
našli smisel svojega življenja
in izvir prave sreče.
Pomagaj nam,
da bomo velikodušno opravljali poklic,
ki smo ga prejeli od Boga,
da bomo v vsakdanjem življenju
ustvarjali občestvo
in v povezanosti z vso Cerkvijo
navdušeno sodelovali
pri graditvi civilizacije ljubezni.
Izprosi nam milost vztrajnosti,
da bomo v duhu blagrov
živeli dosledno krščansko življenje.
Daj, da se bomo
pod vodstvom Marije Pomočnice
nekoč mogli srečati s teboj
v veliki nebeški družini. Amen.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Janezu Bosku je posvečena ena župnijska cerkev v župniji Maribor – Sv. Janez Bosko ter ena kapela v Ljubljani na Gornjem trgu pri HMP.

Gradiva:

Vse slovenske PESMI v čast sv. Janezu Bosku – tudi mladinske

MISLI sv. Janeza Boska o hoji za Kristusom (slov.)

Drugi svetniki dneva:

Bl. Candelarija od sv. Jožefa, redovnica (leta 2008)
Sv. Franc Ksaver Bianchi, duhovnik, mistik
Sv. Marcela Rimska, spokornica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Blaž : Blažev žegen - Gradiva, običaji, pregovori ...
2030-02-03
Sv. Blaž je v koledarju svetnikov eden izmed najbolj priljubljenih pomočnikov v sili in h katerem se še posebej radi zatekamo po pomoč zoper bolezni grla.
Ne ščiti le pred boleznimi grla. Je vsestranski zavetnik; tudi proti škodljivim besedam, ki ranijo.
Na ta dan pri sv. maši verniki prejmejo Blažev žegen.
Če je na Blaževo oblačno, bo o sv. Juriju zelena trava.
Na Blaževo je vsega blaga (živine) god.
Svečnice dan — zima van. To je laž, pravi sv. Blaž.

Iz življenja …
Med ljudmi so bili zaradi svojega poklica še zlasti spoštovani zdravniki. In če zdravniku dodamo še svetniško osebnost, kot je to v primeru sv. Blaža, potem je takšna oseba nepogrešljive v tamkajšnji skupnosti.
Sv. Blaž je živel v 3. stoletju v armenskem mestu Sebasti v današnji Turčiji. Kot izobražen človek in zdravnik se je dan in noč posvečal bolnikom, zlasti revnim in zapuščenim. Kot pa kristjan ni zdravil le njihovega telesa, ampak tudi njihovega duha. Z njegovim zdravljenjem je povezan tudi blagoslov grla, ki ga v cerkvi delijo vsako leto na njegov god. Ta je povezan z njegovo legendarno ozdravitvijo, ko je z molitvijo ozdravil dečka pred zadušitvijo, ko se mu je v grlu zataknila ribja kost. Da njegovo zdravljenje ni imelo meja, priča tudi izročilo, ki pravi, da je med preganjanjem, ko je živel »puščavniško življenje« v planinski pečini, postal celo »specialist« za divje živali, ki so mu služile in prihajale k njemu, ko so bile ranjene ali bolne.
Zaradi svoje dobrote in pobožnosti je sv. Blaž postal zelo priljubljen v Sebasti. Ko je umrl škof v Sebasti, so njegovi meščani nemudoma izvolili za škofa sv. Blaža. Blaž, ki je bil goreč zdravnik, je postal še bolj goreč škof. Ko je začel cesar Licinij preganjati kristjane, je vedel, da mora najprej usmrtiti glavo – pastirja, in da bo potem lažje z njegovo »čredo«. Čeprav so meščani sprva poskušali zaščititi svojega škofa s skrivanjem, so ga preganjalci naposled vendarle našli in pridržali. Mučili so ga na vse mogoče načine, da bi se Blaž le odrekel svoji veri. Izročilo pravi, da so koščke njegovega telesa trgali z železnimi kavlji, a so se njegove rane z Božjo pomočjo vedno znova celile. Ker se sv. Blaž veri ni odrekel, so ga na koncu obglavili. Umrl je okrog leta 316.
V srednjem veku se je njegovo češčenje razširilo po vseh krščanskih deželah in ga imajo za priprošnjika posebno zoper bolezni grla.

Običaji
Običaj blaževega žegnja (blagoslova) izvira iz 16. stoletja. Duhovnik z dvema prekrižanima svečama v obliki križa, ki jih približa vratu vernika, nad njim moli:
»Na priprošnjo svetega Blaža,
škofa in mučenca,
naj te Bog varuje bolezni grla
in vsakega drugega zla.
V imenu Očeta in Sina in Svetega Duha.
Amen.«
Sveči, ki jih duhovnik uporablja pri tem, simbolizirata luč in zmago svetlobe nad temo, dobrega nad hudim.

BLAGOSLOV ZELIŠČNIH BOMBONOV na god. sv. Blaža, ni nekaj povsem novega.
Že lavantinski obrednik je namreč ob godu sv. Blaža v času, ko bomboni še niso bili vsem na voljo kot so danes, vključeval tudi blagoslov krhljev.
Po blagoslovu sveč se lahko doda blagoslov zeliščnih bombonov:
Vsemogočni večni Bog!
Tvojemu usmiljenju
se zaupljivo priporočamo
zlasti v bolezni,
saj je tvoj Sin Jezus hodil okrog,
delil dobrote in ozdravljal bolne.
Na čudovite načine tudi v našem času
kažeš svojo božjo moč,
zato te ponižno prosimo,
blago+slovi na priprošnjo svetega Blaža
te zeliščne bombone.
Naj bodo tvojim vernim
zdravilo zoper bolezni v grlu
in vsako drugo zlo.
Po Kristusu, našem Gospodu. Amen.
In naj se pokropijo z blagoslovljeno vodo!
Ministrant lahko ob mašniku, ki s svečami deli blagoslov sv. Blaža, drži pladenj z blagoslovljenimi bomboni in kdor želi, lahko bonbon vzame domov.

Upodobitve
Umetniki sv. Blaža upodabljajo kot škofa s prekrižanima svečama v roki, obdanega z gozdnimi živalmi ali z mučilnimi sredstvi; na Vzhodu ga upodabljajo skupaj s cerkvenimi očeti kot starčka z brado in kodrastimi lasmi.

Zavetnik
Sv. Blaž je eden od štirinajstih pomočnikov v sili. Je priprošnjik proti boleznim v grlu, kašlju, zobobolu, nepravim besedam … Je zavetnik zdravnikov, trgovcev z volno, čevljarjev, krojačev, pekov, zidarjev, domačih živali …
Molimo
Dobri Oče,
naj se veselimo zdravja v tem življenju na zemlji
in s tvojo pomočjo pridemo v večno domovino.
Potrdi nas v veri,
ki jo je sveti Blaž izpovedal z mučeniško smrtjo. Amen.

Cerkve pri nas
Pri nas je sv. Blažu posvečena podružnična cerkev v Padni (župnija Krkavče) ter kapela v koprski stolni župniji.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Sv. Ana, vdova in prerokinja
Bl. Jožefina Nicoli
Sv. Oskar, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Japonski mučenci: 25 mučencev in sv. Pavel Miki - Gradiva
2030-02-06
26 japonskih mučencev je bilo križanih na griču v mestu Nagasaki, kamor je pol stoletja prej ponesel krščansko vero sv. Frančišek Ksaverij.
Med japonskimi mučenci je bil tudi jezuit sv. Pavel Miki.

Iz življenja sv. Pavla Mikija …
Sv. Pavel Miki se je rodil okoli leta 1564/66 v Kyotu na Japonskem v premožni družini. Pri petih letih je bil krščen, z dvajsetimi leti pa je stopil v jezuitski noviciat. Po mašniškem posvečenju je postal znan kot dober pridigar in verski učitelj. Mnogo duš vseh slojev v japonski družbi je po njem sprejelo krščansko vero.
Vse svoje življenje je posvetil posnemanju križanega Kristusa in oznanjevanju evangelija. O tem pričajo številna pisma, zlasti tista iz ujetništva. Eden od tedanjih japonskih vladarjev, Toyotomi Hideyoshi, je v strahu pred vplivom tujcev in pred širjenjem krščanstva začel leta 1587 načrtno preganjati misijonarje in japonske katoličane. Pavel Miki je bil zaprt decembra 1596. On in njegovi bratje v veri so morali prepešačiti okrog 1000 kilometrov od Kyota do Nagasakija. Med potjo so z njimi grdo ravnali, jih žalili in psovali, oni pa so slavili Vsemogočnega, molili in peli »Tebe Boga hvalimo«.
Ko so 5. februarja 1597 prispeli v Nagasaki, japonsko mesto z največjim številom katoličanov, je bil Miki križan. S križa je imel svojo poslednjo pridigo, v kateri je odpustil svojim krvnikom, ponosen na to, da je Japonec in katoličan. Poleg njega sta bila križana še druga dva japonska jezuita Janez Soan de Goto in Jakob Kisai ter še 23 drugih japonskih mučencev, med katerimi je bilo šest frančiškanskih misijonarjev in 17 japonskih laikov.
Tako je 5. februarja 1597 na križu umrlo 26 ljudi. Križani so bili na griču v mestu Nagasaki, pozneje imenovanem Sveti hrib, kamor je 50 let prej ponesel krščansko vero sv. Frančišek Ksaverij.

Molimo
O Bog, moč svojih svetih,
po trpljenju na križu si v večno življenje poklical
svete japonske mučence Pavla in njegove tovariše.
Naj tudi mi vero zvesto izpovedujemo
in jo ohranimo do smrti. Amen.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Alfonz Marija Fusco, duhovnik, ustanovitelj

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Praznik Sedeža apostola Petra
2030-02-22
Jezus Kristus je imenoval dvanajst apostolov, ki so mu sledili in sestavljali poseben zbor, t. i. »dvanajsteri«. Med njimi pa je dal posebno nalogo Petru. Te njegove službe se Cerkev že od 4. stoletja spominja s praznikom, ki nosi ime Sedež apostola Petra.

Kakršno je vreme na dan stola sv. Petra, takšno ostane do velike noči.

Iz Svetega pisma
Praznik Sedež apostola Petra nas spominja, da je Kristus sezidal svojo Cerkev na Petru, Skali, in ga postavil za vrhovnega pastirja svoje črede (prim. Mt 16,13-19).
Jezus je rekel Petru: »Ti si Peter in na tej skali bom sezidal svojo Cerkev in vrata podzemlja je ne bodo premagala. Dal ti bom ključe nebeškega kraljestva; in kar koli boš zavezal na zemlji, bo zavezano v nebesih; in kar koli boš razvezal na zemlji, bo razvezano v nebesih.«

Od zgodnjih krščanskih časov je sedež sv. Petra spoštovan kot simbol apostolove učiteljske oblasti. Služba rimskega škofa z različnimi dikasteriji se še danes imenuje Apostolski sedež oz. Sveti sedež.

Molimo
Vsemogočni Bog,
svojo Cerkev si postavil
na Petrovo izpoved vere kakor na skalo.
Ne dopusti, da bi nam vero
omajali viharji tega sveta. Amen.

Gradiva:

Sedež apostola Petra (v hr.) – 2:34 min: https://www.youtube.com/watch?v=RdICMow91Eo

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Magdalena Gornik: 47 let brez hrane?
2030-02-23
Mistikinja Magdalena Gornik je slovenski svetniški kandidat. Njen grob iz leta v leto obiskuje vedno več ljudi …

Iz življenja …

Marija Magdalena Gornik se je rodila 19. julija 1835 na Gori nad Sodražico v preprosti kmečki družini kot tretji od sedmih otrok. Sprva je bila povsem običajna deklica, ki je pomagala pri delu in se družila z vrstnicami.
Bog pa je na poseben način posegel v njeno življenje spomladi leta 1847. Tedaj je na njivi zagledala neznano ženo, ki se ji je predstavila kot Jezusova mati in ji naročila, naj Jezusa ljubi. Pri prvem sv. obhajilu je začutila Jezusovo ljubezen. Močneje ko je čutila Jezusovo bližino, bolj slabotna je postajala telesno. Zbolela je tako močno, da je morala nekaj časa ostati v postelji. Nobeno zdravilo ji ni pomagalo. Čudežno je ozdravela avgusta 1848, ob drugem Marijinem prikazanju. Marija ji povedala, da bo ob trdni veri v Boga od njega prejela vse, tudi hrano za svoje življenje. Odtlej Magdalena do konca svojega življenja ni zaužila nobene telesne jedi; hranila se je s skrivnostno nebeško jedjo. Magdalena je imela vsak dan nenavadna doživetja (zamaknjenja, videnja, stigme, mistično obhajilo).
47 let je živela brez zemeljske hrane; pogosto je doživela zamaknjenja. Na svojem telesu je nosila znamenja Kristusovih ran – stigme. Med zamaknjenji je prejemala mistično obhajilo in skrivnostno jed, od katere je tudi živela. Ti zunanji darovi pa so se v njenem življenju prepletali z izrednim, mističnim trpljenjem, s katerim je zadoščevala za žalitve Božje ljubezni.
Umrla je 23. februarja 1896 v sluhu svetosti.

Njen grob iz leta v leto obiskuje vedno več ljudi.

Molitev k Magdaleni Gornik
Vsemogočni Bog, Oče luči,
od Tebe prihaja vsak dober dar.
Svojo služabnico Magdaleno Gornik
si obdaril s čudovitimi darovi
mističnih milosti in bogoljubnega življenja.
Usliši naše molitve in poveličaj jo,
da bo pred vesoljno Cerkvijo
prišteta k zveličnim.
Po Kristusu našem Gospodu. Amen.
Oče naš … Zdrava Marija … Slava Očetu.
Dobri Bog, po priprošnji Magdalene Gornik,
Mi podeli milost …*

Uslišanja na njeno priprošnjo pošljite na naslov: Nadškofija Ljubljana, Ciril-Metodov trg 4, p. p. 1990, 1001 Ljubljana.

Gradiva:

Dokumentarni FILM Magdalena Gornik slovenska svetnica – 1:14:24 min

Na GROBU Magdalene Gornik – 1:13 minut

KNJIGA Marija Magdalena Gornik, France M. Dolinar, 2019, 40 str.
KNJIGA Kraljič, Martina. Magdalena Gornik. Medvedica : Kulturno društvo Magdalene Gornik, 2009.

Več na spletni strani župnije Sodražica >>>

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Matija: Led razbija, če ga ni, ga pa naredi
2030-02-24
Pri nas je zelo znan vremenski rek: »Matija led razbija, če ga ni, ga pa naredi.«
Sv. Matija je edini apostol, ki ga Jezus ni neposredno poklical in izbral na to mesto. Z žrebom (kockanjem) ga je izbrala prva skupnost, da zapolni prosto mesto, ki ga je zasedal Juda.

Iz življenja …
Sv. Matija se je rodil je v Betlehemu in je bil eden od dvainsedemdesetih Jezusovih učencev, ki jih je Jezus poslal oznanjat Božje kraljestvo (prim. Lk 10,1). Po Jezusovem vnebohodu so ga z žrebom izbrali kot naslednika izdajalca Juda Iškarijota v krogu dvanajsterih apostolov (prim. Apd 1,22-26); na binkošti je prejel Svetega Duha.
O njegovi smrti je več izročil. Najbolj razširjeno, ki je tudi v Zlati legendi (Legenda aurea) pa pravi, da so ga pogani okrog leta 63 v Etiopiji najprej skoraj do smrti kamnali, nato pa obglavili s sekiro.

Upodobitve
Na upodobitvah dvanajsterih apostolov sv. Matija najpogosteje ni. To pa zato, ker ga izpodriva sv. Pavel.
Sv. Matija pogosto upodabljajo z mečem, sekiro, kamnom ali knjigo.

Zavetnik
Je zavetnik tesarjev, kovačev, gradbenih delavcev, mesarjev in slaščičarjev, priprošnjik proti alkoholizmu, neplodnosti v zakonu …
V koledarju vesoljne Cerkve je njegov spomin sicer 14. maja, pri nas pa že od nekdaj 24. februarja.

Molimo
O Bog, sv. Matija si izbral za apostola
in z njim dopolnil apostolski zbor.
Na njegovo priprošnjo pokliči v svoji ljubezni
tudi nas med število svojih izvoljenih. Amen.

Cerkve posvečene sv. Matiji
Pri nas je sv. Matiji posvečenih šest cerkva, in sicer:

dve župnijski cerkvi (v župniji Bučka v KP škofiji in v župniji Slap v NM škofiji) ter
štiri podružnične cerkve: v župniji Cerklje na Gorenjskem v naselju Zalog (LJ nadškofija), v župniji Drežnica v naselju Drežniške Ravne (KP škofija), v župniji Stopiče v naselju Zajčji vrh (NM škofija), v župniji Toplice v naselju Lazi (NM škofija).

Gradiva:

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Valburga: Iz svetniške družine
2030-02-25
Ob prebivanju življenjepisa svetnikov odkrijemo primere, ko je iz ene družine izšlo več svetnikov.
Ena takšnih je družina iz Wessexa (Anglija), v kateri so dosegli svetništvo štirje njeni člani: oče Rihard, hči Valburga ter sinova sv. Vilibald in sv. Vunibald, – zaradi apostolskega dela na evropski celini v 8. stoletju.
Danes obhajamo spomin sv. Valburge.

Iz življenja …
Sv. Valburga, rojena okoli leta 710 v Wessexu, je že od mladih nog živela v benediktinskem samostanu Wimborne v Angliji, kjer je bila opatinja njena sorodnica sv. Lioba. Okrog leta 750 je prišla na povabilo svojega strica sv. Bonifacija v Nemčijo, kjer sta bila že njena brata sv. Vilibald in sv. Vunibald, ki sta v Heidenheimu sezidala dvojni samostan.

Sv. Valburga je vodila ženski, sv. Vunibald pa moškega. Ko je Vunibald zbolel, ga je negovala vse do njegove smrti leta 761. Po njegovi smrti je prevzela vodstvo obeh samostanov.
Bila je izredno sposobna, slovela je po svoji modrosti in svetosti. Posvečala se je misijonskemu delu, zlasti vzgoji mladine. Pod njenim vodstvom se je dvojni samostan razvil v misijonsko središče na nemških tleh.
Sv. Valburga, ki je že za časa svojega življenja slovela po svetosti, je umrla 25. februarja 779 v Heidenheimu v Nemčiji.

Upodobitve
Upodabljajo jo kot opatinjo s palico, knjigo redovnih pravil, steklenico olja, včasih tudi s tremi klasi – z njimi naj bi rešila lačnega otroka gotove smrti.

Zavetnica
Je zavetnica porodnic, kmetov, domačih živali; priporočajo se ji pri kašlju, ugrizih psov, steklini, pri očesnim boleznim in za dobro rast pridelkov.

Cerkve v Sloveniji
Pri nas je sv. Valburgi posvečena podružnična cerkev v Valburgi v župniji Smlednik.

Gradiva:

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Aleksander Aleksandrijski: Patriarh mentor svetemu Atanaziju
2030-02-26
Sv. Aleksander je leta 313 postal Aleksandrijski škof, to je ravno tedaj, ko se je prenehalo preganjanje Cerkve z milanskim ediktom leta 313.
Vodil je dogmatsko borbo proti krivoverstvu arijanizmu. Zakaj? Duhovnik Arij je zanikal Kristusovo božanstvo in zaradi česar potemtakem njegova mati Marija ni Božja Mati.
Sv. Aleksander je sodeloval na prvem vesoljnem cerkvenem zboru v Niceji (321) in na njem imel pomembno vlogo. V boju proti arijanizmu mu je zelo pomagal njegov diakon sv. Atanazij, ki ga je kasneje tudi nasledil na sedežu aleksandrijskega patriarhata.
Sv. Aleksander je umrl leta 328.
Nekatera njegova pisma in pridige so ohranjena in predstavljena v veliki »Patrologia Graeca«.

Gradiva:

Sveti Gabrijel od Žalostne Matere Božje: Zavetnik duhovnikov, mladine
2030-02-27
Bil je zelo živahen mladenič, strasten lovec, rad je imel ples, lepe obleke …

Iz življenja …
Sv. Gabrijel od Žalostne Matere Božje se je rodil leta 1838 v Assisiju, kjer je bil njegov oče guverner papeške države. Pri krstu je dobil ime Frančišek Possenti.
Starši so bili izjemno pobožni, kar je osvojil tudi mali Frančišek. Mati mu je kmalu umrla. Pri devetnajstih letih je stopil v red sv. Pavla od Križa in postal redovnik pasionist, kjer je dobil redovno ime Gabrijel od Žalostne Matere Božje. Zlasti prisrčno je častil Marijo; prav ob njeni podobi je osemnajstleten doživel notranje razsvetljenje.
Sicer je bil zelo živahen mladenič, strasten lovec, rad je imel ples in lepe obleke – podobno kot njegov krstni zavetnik sv. Frančišek Asiški. Zato je bilo za mnoge presenečenje, ko se je odločil za strogi red pasionistov.
Študiral je v kraju Isola del Gran Sasso v Italiji, kjer je umrl za jetiko 27. februarja 182 v sluhu svetosti.
Želel je postati duhovnik, a je zgodnjo smrt kljub temu sprejel kot »sestro«. Ob njegovem grobu so se že kmalu začeli dogajati čudeži, zato je njegov grob postal pravi romarski kraj. Letno ga obišče več kot 600.000 romarjev.
Za blaženega je bil razglašen leta 1908, za svetnika pa leta 1920. Papež Leon XIII. ga je imenoval »Alojzij današnjih dni«.

Zavetnik
Je zavetnik Katoliške akcije, klerikov, mladine.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo kot mladeniča v redovni obleki, z rokami sklenjenimi v molitev; pogosto s križem in lilijo.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Bl. Jožef Tous y Soler, kapucin

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Roman: "Kristusov junak", zavetnik duševnih bolnikov
2030-02-28
Sv. Romanu pripisujejo dar ozdravljanja bolnikov. Še zlasti se omenja ozdravitev dveh gobavcev, potem ko ju je objel.
Stari življenjepisci ga imenujejo »Kristusov junak«.

Iz življenja …
Sv. Roman se je rodil okoli leta 390 v Sekvaniji v vznožju gorovja Jura v Franciji; v premožni, a zelo verni družini.
V mladosti ga je začela voditi misel o puščavniškem življenju. Ob prebiranju življenjepisov velikih vzhodnih puščavnikov si je izdelal načrt za samostojno samotarsko naselitev. Izbral si je samotno dolino v pogorju Jura.

Zamisel je uresničil ter osnoval samostan za puščavnike. Sledili so mu številni, tako da je ustanovil več moških samostanov in enega ženskega. Pridružila sta se mu tudi rodna brat in sestra. Posvečen je bil za duhovnika. Sv. Romana stari življenjepisci imenujejo »Kristusov junak«, ker je povsem pripadal Bogu.
Sv. Roman se je odločil obiskati kraj mučeništva Tebanske legije, skupine 6600 katoliških vojakov, ki so bili ubiti leta 286, ker niso hoteli pomagati pri izkoreninjenju krščanstva. Med tem potovanjem je sveti menih naletel na dva gobavca in ju čudežno ozdravil. Novice o tem čudežu so se razširile in sv. Roman je postal znan kot »Božji mož«.
Umrl je okoli leta 465 v samostanu La Balme med obiskom svoje sestre redovnice. Tam je njegov grob, na katerega še danes romajo verniki.

Zavetnik
Je zavetnik duševnih bolnikov in utopljencev.

Upodobitve
Upodabljajo ga v meniški obleki z zvoncem v roki in s košaro za kruh na vrvi; okrog pasu ima železno spokorniško verigo. Pogosto ga upodabljajo kot opata z modelom cerkve oziroma samostana v roki.

Gradiva:

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Albin (Zorko): Borec za družino
2030-03-01
Družina ni šele v našem stoletju izpostavljena najrazličnejšim nemoralnostim.
Dokaz za to je sv. škof Albin (Zorko), ki se je moral že v 6. stoletju boriti za vrnitev in ohranitev morale v zakonu in družini.

Iz življenja …
Sv. Albin se je rodil okoli leta 469 v plemiški družini v mestu Vannes v današnji Franciji. Svoje življenje je nameraval posvetiti meništvu; leta 504 je postal celo opat samostana v Tehilaku, ki ga je vodil skoraj četrt stoletja, potem pa postal škof v mestu Angers v Franciji.

Novi položaj je od njega zahteval novo, večjo nalogo. Podobno kot Janez Krstnik je z vso odločnostjo grajal polovičarstvo in zanikrnost v verskem življenju ter se trudil v škofiji vzpostaviti red. Še zlasti je nasprotoval takrat zelo razširjeni »incestni« poroki med plemiči. Svoj glas proti takim zakonskim zvezam, ko so se poročali ljudje v tesnem sorodstvenem odnosu, je dvignil tudi na pokrajinskih zborih leta 538 in 541 v Orleansu, tako da je prišel v konflikt celo z nekaterimi škofi. Številni plemiči so mu, nemočni pred njegovo energičnostjo in odločnostjo, celo zagrozili s smrtjo. Sv. Albin se seveda ni pustil omajati, kajti nova ljudstva so takrat sprejemala krščanstvo, njihovi plemiči pa se niso zlahka odrekali starim, ne preveč moralnim navadam v zvezi s poroko in družinskim življenjem.
Sv. Albin je umrl leta 550 v Angersu. Že šest let pozneje je bila tu zgrajena cerkev njemu v čast, s kripto z njegovimi posmrtni ostanki.

Zavetnik
V srednjem veku je bil eden izmed bolj priljubljenih svetnikov. Je priprošnjik ob otroških boleznih.

Upodobitve
Umetniki sv. Albina najpogosteje upodabljajo kot škofa, ki vrača slepemu vid. Z znamenjem križa in molitvijo je namreč ozdravil veliko slepih.

Gradiva:

Pripravila: dr. Brigita R. Perše
