Bl. drinske mučenke: Med njimi sta dve Slovenki
2028-12-15
Leta 2011 je bilo v Sarajevu razglašenih pet drinskih mučenk za blažene. Med njimi sta dve Slovenki, in sicer s. M. Krizina Bojanc in s. M. Antonija Fabjan.
Skupaj še s tremi sestrami (Hrvatico s. M. Julo Ivanišević – predstojnico samostana, Madžarko s. M. Bernadeto Banja in Avstrijko s. M. Berchmano Leidenix) sta delovali v samostanu Hčera Božje ljubezni na Palah blizu Sarajeva. Posvečale so se predvsem vzgoji otrok in mladine. Žal, je vseh pet sester 15. decembra 1941 umrlo mučeniške smrti v Goraždu ob reki Drini.

Mučeništvo
11. decembra 1941 so četniki njihov nevarovani samostan na Palah v Sarajevu oropali in zažgali. Pet slabo obutih in oblečenih sester so odgnali peš po zasneženih gorskih poteh proti 65 km oddaljenemu Goraždu, kjer so jih zaprli v drugo nadstropje vojaške kasarne, ki je stala tik ob reki Drini. Ker so jih opiti želeli onečastiti, je njihova prednica odprla okno in prva skočila skozi okno, za njo pa so to storile še druge. Pri padcu na kamnito ploščad pod oknom so se vse močno poškodovale, in še poskušale bežati. Toda besni četniki so jih ujeli in zverinsko pokončali z meči in noži.

Bl. s. Marija Krizina Bojanc
Rojena je bila maja 1885 v Šmarjeti na Dolenjskem. Ko je bila stara 36 let je stopila v redovno skupnost Hčera Božje ljubezni v Sarajevu. Odlikovala se je predvsem po nenehni molitvi, žrtvi in spokorniškem življenju, in zaradi česar so jo imenovali »sestra molitve«. Večkrat je dejala, da si želi umreti mučeniške smrti. Umrla je mučeniške smrti 15. decembra 1941.

Bl. s. Marija Antonija Fabjan
Rojena je bila 23. januarja 1907 v Malem Lipju (župnija Žužemberk). Odraščala je brez staršev. K sebi jo je vzela njena pobožna teta, ki je zaslužna za to, da je Antonija pri 22-ih letih vstopila v samostan Hčera Božje ljubezni v Sarajevu. Odlikovala se je po preprostosti, iskrenosti, pobožnosti in zbranosti. Umrla je mučeniške smrti 15. decembra 1941.

Molitev za kanonizacijo
Gospod Bog, Ti si svoje služabnice Antonijo Fabjan in Krizino Bojanc ter ostale drinske mučenke obdaril z milostjo redovniškega poklica in z močjo, da so zvestobo in ljubezen do tebe potrdile s prelitjem svoje krvi. Podeli tudi nam stanovitnost v veri, da se tudi za ceno trpljenja ne bomo ločili od tebe. Ponižno te prosimo, da blažene sestre sprejmeš v občestvo svetih vesoljne Cerkve. Daj, da bomo še bolj pogumno sledili zgledu njihovega življenja ter izkusili moč njihove priprošnje v naših potrebah in življenjskih bojih. Po Kristusu, našem Gospodu. Amen

Gradiva:

Reportaža z beatifikacije v Sarajevu 2011 (v slov.) – 5:44 min

O življenju in mučeništvu drinskih mučenk (v hr.) – 5:59 min

PDF Drinske mučenke, str. 133-145 (iz knjige Vi ste luč sveta, F. M. Dolinar, Družina)

Več na spetni strani novomeške škofije >>>

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Agej: Mali prerok, ker je njegova knjiga zelo kratka
2028-12-16
Sv. Agej je tako imenovani “mali” prerok, a le zato, ker je njegova svetopisemska knjiga zelo kratka. To torej ne pomeni, da je manj svet, kot t. i. “veliki” preroki.
Sv. Agej se je rodil je v Babilonskem izgnanstvu.

Iz življenja …
Agej je eden od t. i. malih prerokov, ki s svojimi kratkimi knjigami zaključujejo Sveto pismo Stare Zaveze. Agejeva knjiga ima le dve poglavji.
S prerokovanjem je začel leta 520 pr. Kr. in se zavzemal za vrnitev Judov v Jeruzalem. Po vrnitvi iz izgnanstva je ljudstvo opozarjal, da se znova obnovi tempelj, v katerega bo prišel zaklad vseh rodov. Starejše poslušalce je spomnil na sijaj templja, ki so ga pred 67 leti porušili Babilonci. Napovedal je, da bo novi tempelj to nekdanjo Salomonovo stavbo po »slavi« daleč presegal. Bog je vsem pokornim Agejevim besedam obljubil, da bodo poslej njihove kašče polne žita in da bodo pridelali mnogo vina, fig, granatnih jabolk in oliv.

Iz Svetega pisma …
GOSPODOVA beseda pa se je zgodila po preroku Ageju, rekoč:

(Obnovitev templja) »Tako govori GOSPOD nad vojskami: Premislite v srcu svoje poti. Pojdite v gore, pripeljite lesa in sezidajte hišo, da se je bom veselil in bom proslavljen, govori GOSPOD.« (Ag 1, 7 –8)
(Slava novega templja) »Slava te poslednje hiše bo večja, kakor je bila slava prve, govori GOSPOD nad vojskami, in na tem kraju bom delil mir, govori GOSPOD nad vojskami.« (Ag 2, 9)
(Tempelj prinaša blagoslov) »… Od tega dne bom blagoslavljal!« (Ag 2, 19)

Gradiva:

O življenju Ageja (v ang.)

Radijska kateheza o preroku Ageju (Slavko Rebec)

Drugi svetniki dneva:

sv. Adelajda, cesarica
bl. Honorat Kozminski, kapucinski redovnik, duhovnik

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Lazar: Martin brat in Jezusov prijatelj
2028-12-17
17. decembra goduje Jezusov prijatelj sv. Lazar, ki je prebival skupaj s sestrama Marijo in Marto v Betaniji blizu Jeruzalema. Pri njih se je Jezus rad ustavil in užival njihovo gostoljubje.

Iz Svetega pisma …
Sveto pismo poroča, da je Lazar zbolel in kmalu nato tudi umrl. Potem ko je bil že štiri dni mrtev, ga je Jezus obudil. Preden ga je obudil, je jokal … Tako rad ga je imel. Kako pa se je potem končalo njegovo življenje?
Sveto pismo ne poroča, kaj se je z Lazarjem in njegovima sestrama zgodilo po Jezusovi smrti in vstajenju. Glede na to pa, da so Jezusovi sovražniki kmalu po Jezusovi smrti začeli preganjati kristjane v Jeruzalemu – po sv. Štefanu so umorili apostola Jakoba Mlajšega-, lahko predvidevamo, da tudi Lazarja niso pustili pri miru. Nenazadnje so ga sklenili umoriti že takoj, ko ga je Jezus obudil od mrtvih. Kar so tedaj sklenili, pa so sedaj lahko tudi izvršili. Farizeji in tamkajšnji prebivalci so verjetno vse tri preganjali, tako da so se morali umakniti od tam.
Legenda pravi, da so Lazarja, Marto, Marijo in še tri druge kristjane pregnali do Sredozemskega morja. Vkrcali so jih na razpadajočo ladjo in jih brez mornarjev ter potrebnih stvari za jadranje (brez jader in vesel) porinili v morje, da bi se potopili. Toda po Božjem čudežu so se izkrcali v francoskem pristanišču Marsseil in vso obalo seznanili z Jezusovim naukom. Sv. Lazar je bil prvi škof v Marseillu.

Upodobitev
Najpogosteje upodabljajo prizor Lazarjeve obuditve od mrtvih.

Zavetnik
Je zavetnik gobavih, domov za gobave, grobarjev.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Lazarju sta posvečeni dve pokopališki kapeli, in sicer na pokopališču v Postojni ter v Vodicah.

Gradiva:

FILM Lazarjeva obuditev (s slov. podnapisi)

Drugi svetniki dneva:

Modest Jeruzalemski, patriarh, mučenec
Olimpija, vdova, redovna ustanoviteljica
Sturmij iz Fulde, opat, misijonar
Vivina, puščavnica, opatinja

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Vunibald: Zavetnik poročenih in zaročenih
2028-12-18
Iz angleške družine v Wessexu so svetništvo dosegli kar štirje njeni člani, in sicer oče sv. Rihard (god 7. februarja), sinova sv. Vilibald in sv. Vunibald ter hči sv. Valburga.

S čim so si “zaslužili” svetništvo?
Dosegli so ga predvsem zaradi apostolskega dela na evropski celini v 8. stoletju.

Danes, 18. decembra, obhajamo spomin mlajšega brata sv. Vunibalda.
Iz življenja …

Sv. Vunibald je bil rojen leta 701 v Wessexu v Angliji. Pri dvajsetih letih se je skupaj z očetom in svojim leto dni starejšim bratom odpravil na romanje iz Anglije v Sveto deželo. Na poti so obiskovali različne samostane po Franciji in Nemčiji ter spoznavali delo redovnikov. Njihova pot se je ustavila, ko je oče Rihard zbolel in kmalu zatem tudi umrl. Brata sta nekaj časa živela v Rimu in tam proučevala obrede, pobožnosti in benediktinska redovna izročila. Po dveh letih in pol je starejši brat poromal v Sveto deželo, Vunibald pa je zaradi krhkega zdravja ostal v Rimu, kjer je dokončal študij.
Leta 738 je sv. Vunibald na povabilo strica sv. Bonifacija (t. i. »apostola Nemčije«) začel misijonariti po nemških deželah. Kot misijonar je deloval najprej osem let v Turingiji in na Bavarskem, nato pa štiri leta v Mainzu. V letih 751/752 je ustanovil benediktinski samostan v Heidenheimu, v škofiji Eichstätt, kjer je kot škof deloval njegov leto dni starejši brat. Sam je bil opat v tem moškem samostanu, njegova sestra Valburga pa je vodila ženski samostan. Samostan se je po nekaj letih razvil v veliko kulturno in misijonsko središče v Nemčiji. Vunibald je tu umrl 18. decembra leta 761, dve leti za njim pa tudi njegova sestra.

Upodobitev
Sv. Vunibalda upodabljajo kot meniha z opatovsko palico, knjigo in zidarsko zajemalko; zidarsko zajemalko mu dodajo kot ustanovitelju samostana Heidenheim. Najpogosteje pa je prikazan skupaj s svojim očetom, bratom in sestro. Vsi štirje svetniki svetniške družine skupaj!

Zavetnik
Je zavetnik poročenih in zaročenih, gradbenih delavcev.

Gradiva:

Sv. Vilibald, Vunibald in Valburga – 5:13 min (v nem.)

Drugi svetniki dneva:

sv. Gacijan, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Bl. Urban V.: Papež s preprostim srcem
2028-12-19
Bl. papež Urban V. je bil preprost benediktinec, ki ni želel biti papež. Toda, ko je bil poklican, da služi Cerkvi kot papež, je to storil z veliko predanostjo in modrostjo.
Ime Urban si je izbral, ker so bili, kot je sam dejal, »vsi papeži, ki so imeli to ime, svetniki!«
Čeprav so ga kmalu po smrti začeli častiti kot svetnika, je bil za blaženega razglašen šele leta 1870.

Iz življenja …
Papež Urban V. je bil rojen leta 1310 v francoski plemiški družini kot Viljem Grimoard.
Vstopil je v benediktinski red ter študiral na različnih univerzah. Postal je profesor cerkvenega prava ter prevzemal razne odgovorne cerkvene službe.
Leta 1362 ga je presenetila izvolitev za papeža, saj ni imel kardinalskega naslova. Ime Urban V. si je izbral, ker so bili, kot je sam dejal, »vsi papeži, ki so imeli to ime, svetniki!«
Za papeža so ga ustoličili v francoskem Avignonu, kjer so takrat živeli papeži. Obdržal je svojo benediktinsko redovno obleko in tudi sicer živel bolj redovniško kakor pa kot najvišji cerkveni vladar. Papeško službo je sicer sprejel, a v srcu ostal benediktinski menih.
Papeški sedež je znova prestavil v Rim, s čimer se je končalo bivanje papežev v francoskem Avignonu. Na vseh področjih je podpiral znanost ter ustanavljal univerze.
Ko pa so leta 1370 v Rimu in okolici izbruhnili nemiri in je cesar popolnoma »odpovedal«, se je papež Urban V. bolan vrnil v Avignon, in tri mesece po prihodu umrl (19. decembra).

Upodobitve
Umetniki papeža Urbana V. najpogosteje upodabljajo kot moža srednjih let s tiaro, palmo in kelihom.

Drugi svetniki dneva:

bl. Dorotej de Vilalba dels Arcs, duhovnik, redovnik, mučenec
bl. Martin de Barcelona, duhovnik, redovnik, mučenec

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Dominik iz Silosa: Zanimivo povezan z ustanoviteljem dominikancev
2028-12-20
Zanimiva je povezava med današnjim godovljakom sv. Dominikom iz Silosa in sv. Dominikom, ustanoviteljem dominikancev.
Sto let je razlike od smrti sv. Dominika iz Silosa in prerokbo, ki jo je dal materi drugega sv. Dominika.

Iz življenja …
Sv. Dominik iz Silosa se je rodil okoli leta 1000 v Španiji (vas Canas) v kmečki družini. Že kot otrok je med pašo očetove črede vzljubil samoto in se odločil za tamkajšnji benediktinski samostan Sv. Milana iz Cogolle, v katerem je dobrih deset let kasneje postal prior. Zaradi spora s tamkajšnjim kraljem glede premoženja, je bil še z dvema redovnikoma izgnan v Kastilijo.
Tu mu je kralj Ferdinand I. zaupal upravljanje propadajočega samostana Sv. Sebastijana v Silosu blizu Burgosa, katerega opat je postal leta 1041. Dominik je v kratkem času to opatijo privedel do polnega razcveta. Dotok menihov je bil iz leta v leto večji. Postala je pomembno versko in kulturno središče, s slavnim skriptorijem in knjižnico. Križni hodnik, ki ga je naročil, je danes ena od pomembnejših znamenitosti Španije.
Delal je tudi čudeže. Vse to je pritegnilo številne romarje, ki jih res ni bilo malo, saj se je samostan nahajal na romarski poti v Santiago. Sv. Dominik je tu umrl 20. decembra 1073, po več kot tridesetih letih delovanja. Za svetnika je bil razglašen takoj po smrti.
Približno 100 let po smrti sv. Dominika iz Silosa je mlada žena, ki je imela težave v nosečnosti, poromala na njegov grob in molila v njegovem svetišču. Tam se ji je prikazal sv. Dominik iz Silosa in ji zagotovil, da bo rodila drugega sina. Žena je bila bl. Ivana D’Aza, sin, ki ga je rodila, pa je odrasel v »drugega« sv. Dominika.

Upodobitev
Sv. Dominika iz Silosa umetniki upodabljajo kot opata s knjigo in verigami v rokah, ker je mnoge kristjane osvobodil mavrskega ujetništva.

Zavetnik
Je zavetnik pastirjev, nosečnic in ujetnikov (zapornikov).

Gradiva:

Kratko o življenju sv. Dominika iz Silosa (v ang.)

Drugi svetniki dneva:

bl. Vincencij Romano, duhovnik

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Peter Kanizij: Zavetnik časnikarjev, apostol Nemčije
2028-12-21
V letu (1521), ko se je rodil Peter Kanizij, so Martina Lutra izobčili iz Katoliške Cerkve, sv. Ignaciju Lojolskemu pa je topovska krogla razmesarila nogo, in mu s tem temeljito spremenila življenjsko pot … Vsi trije so odigrali pomembno vlogo v 16. stoletju, seveda vsak na svoj način!
Poglejmo, kako jo je odigral Peter Kanizij, ki velja za “drugega apostola Nemčije” ter “cerkvenega učitelja”.

Iz življenja …
Peter Kanizij se je rodil 8. maja 1521 na Holandskem (v Nimwegnu) v premožni in ugledni družini. Njegov oče je bil kar osemkrat izvoljen za mestnega župana. Velik vpliv na Petrovo vero je imela mati, ki mu je sicer zgodaj umrla. Še na smrtni postelji je rotila moža, da ne bi sprejel luteranske vere, ki se je začela tedaj širiti.
Peter je bil zelo nadarjen in učen mož. Po študiju državnega prava in bogoslovja v Kölnu je pri dvaindvajsetih letih vstopil k jezuitom, in to kljub nasprotovanju očeta, ki ga je želel poročiti. Čeprav je bil Peter še mlad, je v cerkvenih krogih užival velik ugled. Bil je svetovalec katoliških knezov in pomočnik škofov.
Študiral je na raznih evropskih univerzah, dokler ga ni sam ustanovitelj jezuitov – sv. Ignacij Lojolski – leta 1547 poklical v Rim. Po duhovnih vajah ga je Ignacij poslal apostolsko delovati v Nemčijo. To nalogo je opravil tako odlično, da ga je papež Leon XIII. imenoval za »drugega apostola Nemčije«. Torej takoj za sv. Bonifacijem, ki je prvi apostol Nemčije, s tem ko je pokristjanil germanska ljudstva. Poleg tega je Peter Kanizij tudi “cerkveni učitelj”.

S čim si je Peter Kanizij prislužil vse te častne nazive?

V Nemčiji je pol stoletja neutrudno spovedoval, pridigal, poučeval katekizem … Poleg tega je veliko pisal. Ohranjenih je več kot 12.000 velikih pol njegovih pridig. Pri nas je predvsem poznan po svojem trojnem katekizmu, to so knjižice, v katerih je na razumljiv način povzet katoliški verski nauk v obliki vprašanj in odgovorov. Kljub svoji učenosti in ugledu je bil torej Kanizij človek za vse stanove. Tako mu je v času reformacije uspelo z neumornim delom ohraniti del že »pokristjanjenega« ljudstva znotraj Katoliške Cerkve. Sam je nekajkrat tudi nastopal na Tridentinskem koncilu. Kljub vsemu temu pa je bil zelo dobrohoten in ponižen. Ko ni mogel več pisati, je pometal samostanske hodnike ali pa v kuhinji pomival posodo … Umrl je 21. decembra 1597 v Fribourgu v Švici.

Upodobitve
Umetniki sv. Petra Kanizija najpogosteje upodabljajo kot jezuita z lobanjo, križem, katekizmom in peresom. Pogosto ga vidimo tudi, kako sede razlaga otrokom katekizem.

Zavetnik
Sv. Peter Kanizij je zavetnik Nemčije, katoliških časnikarjev, piscev katekizma.

Gradiva:

Video Peter Kanizij – Sonce nad Cerkvijo, srečanje z različnimi ljudmi v času reformacije (v nem.) – 3:27 min

Drugi svetniki dneva:

bl. Anton Durcovini, škof, mučenec
sv. Mihej, prerok

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Frančiška K. Cabrini: Njen vzor sv. Frančišek Ksaverij, zavetnik misijonarjev; mati izseljencev
2028-12-22
Tega preprostega kmečkega dekleta sprva ni želela sprejeti nobena redovna skupnost. Kasneje je ustanovila svojo.
Redovniško ime Frančiška Ksaverija je dobila zaradi velikega spoštovanja sv. Frančiška Ksaverija, zavetnika misijonarjev.
V Italiji in Ameriki je danes češčena kot »mati izseljencev«.

Iz življenja …

Sv. Frančiška Cabrini se je rodila 15. julija 1850 kot trinajsti otrok v pobožni kmečki družini v Santangelu blizu Milana. Kot sedemletna deklica je pri sv. birmi v sebi začutila redovniški misijonski poklic, a tedaj v Italiji še ni bilo nobene ženske misijonske kongregacije, zaradi krhkega zdravja pa je tudi drugi obstoječi redovi niso sprejeli.
Že se je vdala v usodo, da bo vse življenje učiteljica, ko so jo sprejeli v red sester Previdnosti v Codognu. Po razpadu tega reda leta 1880 je ustanovila red Misijonark presvetega Srca Jezusovega, ki ga je vodila kot predstojnica. Redovniško ime Frančiška Ksaverija je sprejela zaradi češčenja sv. Frančiška Ksaverija (god 3. december), ki je zavetnik misijonarjev. Na papeževo priporočilo je devetintridesetletna odpotovala v Ameriko (tu je bilo veliko italijanskih izseljencev), in ne na Kitajsko, kot je sprva načrtovala.
Po večjih mestih ZDA in Latinske Amerike je začela odpirati samostane, šole, sirotišnice, bolnišnice in veliko pomagala tudi svojim italijanskim rojakom. Tridesetkrat se je prepeljala čez Atlantik in vsakič, ko se je iz Italije vračala v Ameriko, je peljala s seboj večjo skupino sester. V Ameriko je pripeljala na tisoče sester redovnic. »Delajmo, delajmo,« jim je zmerom govorila, »spočile se bomo že v večnosti.« Delala je tudi dvajset ur dnevno. Vse je organizirala in vodila iz matične hiše v Chicagu.
Njeno srce je našlo večni počitek 22. decembra 1917, v 67 letu starosti. V svojem življenju je ustanovila prav toliko (67) redovnih hiš, v katerih je bilo prek 1500 redovnic, ki so oskrbovale okrog 5000 sirot in več kot 100.000 bolnikov.
Leta 1946 je bila razglašena za svetnico.

Zavetnica
Je zavetnica izseljencev. V Italiji in Ameriki jo poznajo kot »mati izseljencev«.

Gradiva:

Iz FLMA Mati Cabrini – 1:26 min

O življenju Frančiške Cabrini (v ang.) – 3:28 min

O življenju Frančiške Cabrini (v ang.) – 30:38 min

Drugi svetniki dneva:

Tomaž Holland, duhovnik, redovnik, mučenec

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez Kentski: Predober, prepošten, da bi bilo res?
2028-12-23
Ta svetnik mi je osebno zelo pri srcu. Zakaj?
Lastnost, ki ga je še posebej odlikuje, je njegova srčna dobrota in ponižnost! Zdi se kar prepošten, predober, da bi bilo lahko res! In to kljub temu, da je bil univerzitetni profesor.

Iz življenja …

Janez Kentski je bil rojen 23. junija 1390 v Kenty na Poljskem. Vzdevek »Kentski« je dobil po svojem rojstnem kraju Kenty (lat. Cantius, slov. Kancij), blizu Krakova.
Po študiju v Krakovu je tu predaval teologijo, po posvečenju pa je bil nekaj časa tudi župnik v Olkuszu. Župniji pa se je kmalu odpovedal, da se je lahko popolnoma posvetil profesuri. Kot profesor je slovel po svoji naklonjenosti študentom, saj je zanje skrbel in se zavzemal tudi zunaj šolskih prostorov.
Lastnost, ki ga je še posebej odlikovala, je bila njegova srčna dobrota. Sproti je razdajal denar, obleko, obutev. Nekega dne si je na poti z univerze domov celo sezul čevlje in jih dal siromaku, ki jih ni imel. Živel je izredno skromno, se postil in pokoril. Spal je na tleh. Moč je črpal iz mašne daritve in stalnega premišljevanja Jezusovega trpljenja.
Štirikrat je peš poromal v Rim. Na romanju je padel v roke roparjem, ki mu pobrali vse. Na vprašanje, ali ima še kaj, je odgovoril, da ne. Ko pa se je kasneje spomnil, da ima v plašču všitih nekaj zlatnikov, se je obrnil, šel k roparjem in jim pokazal še zlatnike. Njegova resnicoljubnost in skromnost je roparje tako ganila, da jih niso želeli vzeti. Še več – vrnili so mu celo vse tisto, kar so mu prej vzeli. Malo pred smrtjo je vse svoje premoženje zapustil revežem.
Umrl je na predvečer božiča leta 1473 v Krakovu; zaradi božične vigilije njegov god praznujemo dan poprej.
Že za življenja so ga častili kot svetnika, po njegovi smrti pa so se na njegovo priprošnjo zgodili številni čudeži. Za svetnika je bil razglašen leta 1767. Pokopan je v univerzitetni cerkvi sv. Ane. Njegovo stanovanje in zasebna kapela sta ohranjena še danes.

Upodobitve
Sv. Janeza Kentskega umetniki najpogosteje upodabljajo kot duhovnika s križem, rožnim vencem ali monštranco v roki. Nekateri ga upodabljajo tudi z doktorskim klobukom in roko na rami študenta.

Zavetnik
Je zavetnik Poljske.

Gradiva:

O življenju Janeza Kentskega – 2:10 min (v ang.)
O življenju Janeza Kentskega – 1:09 min (v ang.)

Drugi svetniki dneva:

Anton Galvao, duhovnik, tretjerednik
Ivo (Yves), škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Adam in Eva: Svetnika, in to dan pred božižem?!
2028-12-24
Dan pred božičem, 24. decembra, se Cerkev spominja prvih staršev Adama in Eve, a ne po naključju.

Zakaj se Adama in Eve spominjamo na predvečer Božiča?
V ozadju tega je globoka skrivnost: Bog ustvarja in blagoslavlja ljudi! Toda ljudje se lahko odtujimo od Boga in drug od drugega. Zato je postal Bog sam človek, da bi nam pokazal, da tudi če mi nismo več pri Bogu, je On še vedno z nami. Ali kot je rekel apostol Pavel: Kakor namreč v Adamu vsi umirajo, tako bodo v Kristusu tudi vsi oživljeni. Adam in Eva sta na svet sicer prinesla greh, toda drugi Adam (Jezus) in druga Eva (Marija), ki je rodila Jezusa, sta ga spet odvzela.

Adam in Eva sta na svet prinesla greh,
toda drugi Adam (Jezus) in druga Eva (Marija), ki je rodila Jezusa,
sta ga spet odvzela.
Odrešeni človek stoji više, kot je stal prvi človek pred grehom.

Kako sta prišla Adam in Eva v koledar svetnikov?
V njem sta čisto splošno – kot prestavnika človeštva, kajti zaradi Božjega učlovečenja na božič smo od Boga samega imenovani »sveti«. Bolj pozitivno izjavo o nas Adamovih sinovih in Evinih hčerah si težko predstavljamo.
Godovni dan Adama in Eve en dan pred božičem torej poudari, da so z Božjim učlovečenjem vrata raja ponovno odprta.
Že v raju Bog napove Odrešenika
Sveto pismo v uvodnih poglavjih poroča, da je Bog Adama in Evo ustvaril po svoji podobi in postavil v raj, kjer jima je prepovedal jesti le od drevesa spoznanja dobrega in hudega. Toda Eva je, zapeljana od zvite kače, vzela prepovedan sad in je jedla in ga dala Adamu, ki je tudi jedel. Sledil je njun izgon iz raja.
Toda ta pripoved se konča z žarkom upanja. Ko Bog izreče prekletstvo nad kačo, napove Odrešenika človeškega rodu. Napoveduje zmago nad satanom, tj. človekovo odrešenje. (1 Mz 3,15). Adamov greh je v hvalnici velikonočne vigilije označen kot »srečna krivda«, saj nam je prinesel Odrešenika. Odrešeni človek stoji više, kot je stal prvi človek pred grehom.
Adam pomeni »zemljan«, Eva pa »življenje« oz. »mati živečih«. Po judovskem koledarju sta nastala pred okrog 5771 leti. Arheologi iščejo raj najprej ob reki Evfrat v današnjem Iraku.

Upodabljanje
Adama in Evo najpogosteje upodabljajo gola v raju oziroma odeta s smokvinima listoma ob drevesu, na katerem je kača, in z jabolkom v rokah.
Na vzhodnih ikonah vstajenja, ki prikazujejo Jezusov spust v predpekel, Jezus Odrešenik podaja roke Adamu in Evi, kot prvima staršema, in prek njiju vsem njunim potomcem, ki čakajo na odrešenje v veliki procesiji.

Zavetnika
Adam je zavetnik vrtnarjev in krojačev, Eva je zavetnica deklet in žena. Po ljudskem verovanju imeni Adam in Eva zagotavljata dolgo življenje. Oba varujeta pred kačjim pikom.

Gradiva:

FILM Adam v raju išče Evo (igralec Gregor Čušin) – 2:53 min

Risani film Adama in Eve za otroke (sinhronizirano v hrv.) – 46:14 min

Drugi svetniki dneva:

Sv. Adela, opatinja

Foto: https://commons.wikimedia.org/wiki/File:Adam-in-Eva-v-raju.jpg
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Anastazija: Včasih med najbolj češčenimi svetnicami
2028-12-25
Sv. Anastazija je bila od zgodnjega srednjega veka med najbolj češčenimi svetnicami, zato ne preseneča, da goduje na sam božič.
Njeno ime izhaja iz grške besede anastasis, kar pomeni »vstajenje«.

Iz življenja …
Sv. Anastazija se je rodila Rimu v bogati družini. Oče je bil pogan, mati pa kristjanka, po izročilu naj bi bila to sv. Fausta. Ta jo je vzgajala v krščanski veri. Anastazija se je morala proti svoji volji poročili z nekim grobijanom, ki jo je mučil in zapiral. Moč za premagovanje preizkušenj v zakonu je našla pri svojem duhovnem voditelju sv. Krizogonu (goduje 24. novembra), ki jo je v pismih spodbujal in ji dajal nasvete. Ko ji je mož umrl, je zgodaj ovdovela Anastazija posvečala posebno skrb preganjanim kristjanom, zlasti zaprtim po ječah. Z denarjem, ki ga je podedovala, si je od jetniških paznikov kupovala dostop do ječ in skrbela za njihovo duhovno in telesno oskrbo.
Ko so Dioklecijanovi preganjalci prijeli njenega duhovnega voditelja Krizogona, ga je, žal, spremljala do morišča. Tam so prijeli tudi njo in jo pripeljali v Sirmijo, to je v današnji Sremski Mitrovici v Srbiji, kjer so jo vrgli v ječo. Po dolgotrajnem mučenju, ki ga je prestajala brez besed, so jo obsodili na smrt. Poslali so jo na preluknjano ladjo, a se ladja ni potopila. Na koncu so jo sežgali na grmadi. To je bilo okoli leta 304.

Upodabljanje
Sv. Anastazijo upodabljajo kot ženo s palmo, križem, mečem, škarjami in posodo z oljem za maziljenje. Pogosto upodabljajo tudi njeno mučeniško smrt – privezano na steber na grmadi.

Zavetnica
Je zavetnica mučencev, tkalcev, vdov, eksorcistov; proti glavobolom in pljučnim boleznim.

Cerkve v Sloveniji

Sv. Anastaziji je posvečena podružnična cerkev v župniji Brestovica, v kraju Gornja Brestovica pri Komnu (v koprski škofiji).

Gradiva:

O življenju sv. Anastazije – 26:13 min (v srb.-hrv.)

Drugi svetniki in prazniki dneva:

Praznik Jezusovega rojstva, Božič
Mihael Nakašima, redovni brat, mučenec
Peter Častitljivi, opat

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Štefan: Prvi mučenec
2028-12-26
Po prazniku Jezusovega rojstva obhajamo god sv. Štefana, prvega krščanskega mučenca.
Z njegovim kamnanjem se začne najstrašnejše preganjanje kristjanov v zgodovini, a sovražniki s tem dosežejo ravno obratni učinek: Kristjani sicer bežijo, a ne molčijo, temveč oznanjajo evangelij sedaj tudi v sosednjih deželah.
Sv. Štefan je bil pri nas od nekdaj priljubljen ljudski svetnik, zato so se ob njegovem godu razvili številni domači običaji. Na Štefanovo so se obiskovali in si voščili, kajti božič so obhajali doma. Sv. Štefan je postal zavetnik konj in živine ter tako prevzel vlogo nekega predkrščanskega božanstva. Cerkev se je temu prilagodila z blagoslavljanjem konj, soli in vode.

Iz življenja …
Sv. Štefan je rojen v času Jezusa Kristusa v Palestini. Iz Svetega pisma izvemo, da je bil v prvi Cerkvi eden od sedmih diakonov, ki so opravljali službo oznanjevanja in dobrodelnosti med helenisti, to je med grško govorečimi Judi. Bil je mož »poln milosti in moči«, ki je »delal velike čudeže in znamenja med ljudmi« (Apd 6,8).
Žal pa so ga naščuvani ljudje lažno obtožili bogokletja in privedli pred velikega duhovnika. Med njegovim pogumnim zagovorom, so ga jezni Judje brez vsakršne predhodne obsodbe pahnili iz mesta in kamnali. Preden je umrl, je Boga še prosil, naj svojim mučiteljem ne prišteva tega greha – podobno kot je molil Jezus na križu. Štefan je tako prvi kristjan, ki so ga ubili zaradi vere. Umrl je kot mučenec okoli leta 35 v Jeruzalemu.
Z njegovo nasilno smrtjo se je začelo preganjanje vernikov pod vodstvom Savla, ki je bil pri Štefanovi usmrtitvi molče navzoč in jo odobraval. Posebna ironija pa je, da je čez nekaj let Bog ravno tega Savla (poznejšega sv. Pavla) poklical za apostola nove vere, da bi dokončal Štefanovo delo.

Zavetnik
Sv. Štefan je zavetnik diakonov; konj in kočijažev; kamnosekov, zidarjev, tesarjev, sodarjev, krojačev …; priprošnjik proti glavobolu in kamnom, obsedenosti ter za srečno zadnjo uro.

Upodabljanje
Štefana upodabljajo kot mladega diakona s palmovo vejico, kamni in knjigo; pogosto je upodobljen prizor njegovega kamnanja.

Molimo
Vsemogočni Bog,
sv. Štefan je umirajoč molil za svoje preganjalce.
Pomagaj nam,
da ga bomo posnemali v odpuščanju sovražnikom.
Amen.

Cerkve v Sloveniji
Mučencu sv. Štefanu je v Sloveniji posvečenih 34 cerkva (12 župnijskih, 22 podružničnih) in 3 kapele.

ŽUPNIJSKE cerkve posvečene sv. Štefanu:

Št.
Župnija (Škofija)

1.
Brezovica (KP škofija)

2.
Gomilsko (CE)

3.
Levpa (KP)

4.
Ljubljana – Štepanja vas (LJ)

5.
Log pod Mangartom (KP)

6.
Postojna (KP)

7.
Semič (NM)

8.
Solkan (KP)

9.
Sora (LJ)

10.
Spodnja Polskava (MB)

11.
Sv. Štefan pri Žusmu (CE)

12.
Vipava (KP)

PODRUŽNIČNE cerkve:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Bela Cerkev (NM škofija)
Tomažja vas (pokopališka)

2.
Bohinjska Bela (LJ)
Kupljenik

3.
Borovnica (LJ)
Pokojišče

4.
Cerklje na Gorenjskem (LJ)
Štefanja Gora

5.
Dol pri Hrastniku (CE)
Turje (pokopališka)

6.
Fara pri Kočevju (NM)
Klanec (pokopališka)

7.
Grahovo (LJ)
Lipsenj (pokopališka)

8.
Ilirska Bistrica (KP)
Harije

9.
Krka (NM)
Sušica

10.
Krkavče (KP)
Krkavče (pokopališka)

11.
Leskovec pri Krškem (NM)
Nemška vas

12.
Moravče (LJ)
Zgornje Koseze

13.
Muta (MB)
Gortina

14.
Predloka (KP)
Zanigrad

15.
Predoslje (LJ)
Suha

16.
Sevnica (CE)
Vranje

17.
Slivje (KP)
Kovčice – Orehek

18.
Šmarjeta (NM)
Šmarješke Toplice

19.
Št. Jurij pri Grosupljem (LJ)
Smrjene

20.
Trebnje (NM)
Štefan

21.
Vodice (LJ)
Utnik

22.
Zasip (LJ)
Blejska Dobrava (pokopališka)

KAPELE:

1.
Lendava (MS škofija)
Gornji Lakoš (pokopališka)

2.
Piran (KP)
Piran

3.
Stara Cerkev (NM)
Koblarji

Druga gradiva:

Na Štefanovo blagoslov konj – 12:22 min (v slov.)

Kratko o življenju sv. Štefana – 2:52 min (v ang.)

Drugi svetniki dneva:

sv. Zenon, tkalec, škof
sv. Vincencija Marija López Vicuna, redovna ustanoviteljica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez Evangelist: Zavetnik prijateljstva
2028-12-27
Janez Evangelist je bil najmlajši med apostoli in učenec, ki ga je Jezus ljubil. Edini od apostolov je svojega Učitelja spremljal tudi pod križem. Tu mu je Jezus izročil Marijo za mater.
Napisal je svetopisemske knjige: Janezov evangelij, tri pisma in Razodetje.

Iz življenja …
Apostol Janez prihaja iz ribiške družine v Betsaidi (v današnji Siriji). Najprej je bil učenec sv. Janeza Krstnika, potem pa se je skupaj s svojim bratom sv. Jakobom (Starejšim) med prvimi pridružil Jezusu, ko ju je ta poklical. Janez je bil v zboru dvanajsterih apostolov najmlajši in je užival bolj častno mesto. Kako to?
Janez je bil učenec, ki ga je Jezus ljubil, kar pa ne pomeni, da Jezus drugih ni ljubil. Kajti Jezus je ljubil vse! Gre le za to, da se je Janez zavedal te ljubezni bolj, kot drugi. Gre za odnos med tistim, ki ljubi, in tistim, ki ljubezen sprejema. Ta je bila pri Janezu in Jezusu izredna!

Apostol Janez je bil skupaj s sv. Petrom in bratom Jakobom priča Jezusovega spremenjenja, pri zadnji večerji je slonel na Jezusovih prsih kot »učenec, ki ga je Jezus ljubil«. Edini od apostolov je spremljal Gospoda tudi pod križem. Tu mu je Jezus izročil celo Marijo za mater. Bil je priča praznega Jezusovega groba. Prvi je prepoznal vstalega Jezusa, ko se je ta prikazal apostolom med lovljenjem rib. Po Jezusovem vnebohodu je imel v apostolskem zboru veliko veljavo – najbrž tudi zato, ker je bil varuh Jezusove matere Marije. Ta je z njim živela vse do smrti.
Sprva je deloval skupaj s Petrom v Jeruzalemu in Samariji, potem pa se je odpravil v Efez, dokler ga ni cesar Domicijan izgnal na otoček Patmos v Egejskem morju, kjer je napisal Razodetje. Po smrti cesarja se je vrnil v Efez, kjer je vodil krščansko občino in napisal svoj evangelij, katerega simbol je v ikonografiji orel, ter tri pisma, v katerih močno poudarja ljubezen. Janez je dočakal visoko starost. Umrl okoli leta 100 v Efezu v današnji Turčiji.

Miniatura sv. Janeza, The Grandes Heures of Anne of Brittany (1503-8), Jean Bourdichon

Legenda
Poganski duhovnik je Janezu ponudil kelih zastrupljene pijače, češ da bo sprejel vero v Boga le, če to izpije in ne umrje. Janez je vzel kelih, ga blagoslovil z znamenjem križa in strup je izšel iz posode v obliki kače.

Upodabljanje
Umetniki Janeza Evangelista upodabljajo kot mladega moža s kelihom s kačo, pisalnim peresom, knjigo in orlom. Pogosto ga upodabljajo skupaj z apostoli, zlasti pri zadnji večerji ter pod križem skupaj z Marijo.

Zavetnik
Je zavetnik prijateljstva; teologov, pisateljev, knjigarnarjev, tiskarjev, knjigovezov, notarjev, kiparjev, slikarjev, steklarjev, izdelovalcev ogledal, graverjev, viničarjev, sedlarjev, mesarjev; je priprošnjik proti zastrupitvam, opeklinam, bolečinam v nogah in božjasti, proti toči in za dobro žetev.

Molimo
Gospod, odpri mi ušesa!
Kakor evangelist sveti Janez, polagam sedaj glavo na Tvoje prsi.
V meni sedaj utihnejo vse velike misli o tem, kakšen si.
Verjamem, da si tu in želim biti s Teboj.
Tukaj in zdaj se stikata zemlja in nebo.
Želim slišati utrip Tvojega srca.
Vem, da me ljubiš.
Vem, da sem učenec, ki ga ti ljubiš.
Sveti Janez – prosi za nas!

Cerkve v Sloveniji
Evangelistu Janezu je v Sloveniji posvečenih 15 cerkva (7 župnijskih in 8 podružničnih).

ŽUPNIJSKE cerkve posvečene Janezu Evangelistu:

Št.
Župnija (Škofija)

1.
Dravograd (MB)

2.
Krško (NM)

3.
Novo mesto – Sv. Janez (NM)

4.
Reteče (LJ)

5.
Roče (KP)

6.
Sinji vrh (NM)

7.
Šentjošt nad Horjulom (LJ)

PODRUŽNIČNE cerkve:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Črnomelj (NM)
Dobliče (pokopališka)

2.
Gornji Logatec (LJ)
Gorenja vas (pokopališka)

3.
Hrušica (KP)
Javorje

4.
Pedloka (KP)
Dol

5.
Pregarje (KP)
Tatre (pokopališka)

6.
Svibno (LJ)
Počakovo

7.
Ustje (KP)
Ustrje

8.
Žužemberk (NM)
Mačkovec

Gradiva:

Otok Patmos, kamor je bil Janez izgnan (ob sliki in glasbi) – 3:12 min

Kratko o življenju sv. Janeza Evangelista – ob slikanicah (v ang.) – 2:51 min

Drugi svetniki dneva:

Fabiola, vdova

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Nedolžni otročiči: Temna stran božiča
2028-12-28
Le nekaj dni po božiču obhajamo praznik nedolžnih betlehemskih otrok, ki jih je dal pomoriti kralj Herod v upanju, da bo ubil tudi novorojenega Jezusa.
Nedolžni otročiči so temna stran božiča, v senci veselja. Še preden so spregovorili, so že dali svoje življenje za novorojenega Mesija.
Kajti – ko tiran Herod od treh modrih in svojih svetovalcev izve, da se je v Izraelu rodil novi judovski Kralj, se ustraši za prestol in da v Betlehemu in njegovi okolici pobiti vse dečke do drugega leta starosti. Ker je bil Betlehem majhen kraj, predvidevajo, da jih je bilo ubitih verjetno okrog dvajset; čeprav izročilo govori o tisočih.

Sveto pismo poroča, da so modri z Vzhoda za zvezdo prišli v Jeruzalem. Tu so vznemirili kralja Heroda z vprašanjem po novorojenem judovskem kralju, Mesiji, ki ga je judovsko ljudstvo pričakovalo. Herod, ki sam ni bil Jud, in je iz želje po oblasti dal ubil celo lastna sinova, ženo in brata, ga je seveda takoj sklenil umoriti. Zato je modrim naročil, naj mu nazaj grede iz Betlehema pridejo poročati o njem, češ da bi se mu tudi sam šel poklonit. Modri pa so se opomnjeni v sanjah vrnili po drugi poti. Ko je Herod sprevidel, da jih ne bo, je dal v Betlehemu in okolici pomoriti vse dečke, dvoletne in mlajše, misleč, da bo med njimi tudi Jezus – »novorojeni judovski kralj«.

Betlehemski otroci so bili dejansko umorjeni zaradi Kristusa. Čeprav takšne smrti niso sprejeli nase zavestno (za mučeništvo v pravem pomenu je to potrebno), jih je Cerkev že zgodaj častila kot prave mučence. V molitvenem bogoslužju jih Cerkev slavi:
“Za Kristusa umrli so,
nedolžni so prišli v nebo.
Zdaj v slavi se radujejo,
med angeli prepevajo …”

Giotto, pomor nedolžnih otrok, freska v Scrovegni Chapel, Padova, Italija, 1303-1305

»Beg v Egipt in pokol nedolžnih otrok razkrivata odpor teme zoper svetlobo: ‘V svojo lastnino je prišla, a njeni je niso sprejeli’ (Jn 1,11). Vse Kristusovo življenje je bilo v znamenju preganjanja. Skupaj z njim bodo deležni preganjanja njegovi.« (KKC 530)

Upodobitve
Pomor nedolžnih otrok v Betlehemu in njegovi okolici je zelo pogosto upodobljen motiv.

Zavetniki
Nedolžni otročiči so zavetniki otrok in sirotišnic. Zadnje čase se tega dne še posebej spominjamo vseh splavljenih otrok.
Po novih raziskavah se je Jezus rodil pet let prej, kot je bilo izračunano v srednjem veku.

Običaji
S praznikom sv. nedolžnih otrok je poznan običaj tepežkanje. Danes so tepežkarji otroci, ki vzamejo v roke leskove šibe in gredo po vasi tepežkat od hiše do hiše. Najprej jih s šibo dobita oče in mati, da bi bila zdrava. Medtem ko otroci s šibo tepejo odrasle, recitirajo različne pesmi. To noč nobena vrata v vasi niso smela biti zaprta. Če bi kje ta dan tepežkarjem ne odprli vrat, bi jim v prihodnjem letu celo leto sreča odšla stran. Toda prvotno niso tepli otroci, ampak fantje oziroma možje in sicer dekleta ter mlade žene. Udarci s šibo na ta dan so prinašali blagoslov in rodnost, zato so jih dekleta potrpežljivo in voljno prenašale.

Molimo
Nebeški Oče,
nedolžni otroci ne niso proslavili z besedo,
ampak s smrtjo.
Naj vero, ki jo izpovedujemo,
izpričujemo z zglednim življenjem. Amen.

V osebni premislek
V človeku se vselej borita dva kralja: Jezus in kruti »Herod«. To je boj med ponižnostjo in napuhom, med dobrim in zlom, ljubeznijo in sebičnostjo … Vsak se kdaj pa kdaj sreča s svojim Herodom in tedaj preživlja težke trenutke …

Gradiva:

TEPEŽKANJE – prikaz običajev na ta dan (v slov.) – 1:29 min

Dokumentarni FILM o Herodu in pomoru betlehemskih otrok (v ang.) – 14:58 min

Drugi svetniki dneva:

Gašper del Bufalo, misijonar
Katarina Volpicelli, redovna ustanoviteljica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Tomaž Becket: Že 3 leta po smrti razglašen za svetnika
2028-12-29
Sveti Tomaž Becket je bil nadškof škofije v Canterburyju in mučenec. Že tri leta po smrti je bil uradno razglašen za svetnika. Kmalu po njegovi smrti so v Angliji romanja na njegov grob postala tako množična kot romanja na Jakobov grob v Santiago de Compostela.

Iz življenja …
Rojen je bil leta 1118 v Londonu. Pravo je študiral na različnih šolah. Postal je arhidiakon v Oxfordu, Parizu, Bologni in Canterburyju. Leta 1155 je postal kancler mladega angleškega kralja Henrika II. in s tem zelo vpliven človek v Angliji. Tomaž je bil kralju vseskozi naklonjen, tudi na škodo Cerkve. Kralj je želel svojega prijatelja in sodelavca povišati. Tako je Tomaž postal leta 1162 canterburyjski škof. Tomaž je kralja obvestil: »Naše dosedanje veliko prijateljstvo se bo spremenilo v veliko sovraštvo. Vem, da boste od mene kot nadškofa zahtevali tudi tisto, česar v imenu vesti ne bom mogel storiti. Že doslej ste si prisvojili številne cerkvene pravice.« To je bilo neke vrste »spreobrnjenje« v njegovem življenju, zaradi česar je moral za šest let v izgnanstvo v Francijo.
Po njegovi vrnitvi je sicer prišlo do formalne sprave, a kraljevi možje so ga 29. decembra 1170 v stolnici ubili z mečem.
Papež Aleksander III. je sv. Tomaža Becketa razglasil za svetnika že tri leta po smrti. In kralj Henrik II. se je mu je moral pokloniti.

Zavetnik
Sveti Tomaž Becket je zavetnik klerikov.

Upodobitve
Upodabljajo ga kot nadškofa s palijem in knjigo, palmo mučeništva, mečem, modelom cerkve, škofovsko palico.

Gradiva:

Sv. Tomaž Becket (v ang.) – 4:08 min: https://www.youtube.com/watch?v=hbtP6JttnyI

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Feliks: Papež s knjigo v roki, umrl kot mučenec
2028-12-30
Ime Feliks izhaja iz latinskega imena Felix, ki pomeni »ploden, rodoviten; uspešen, srečen«.

Iz življenja …
Sv. Feliks se je rodil okoli leta 210. Kot papež je je Katoliško Cerkev vodil dobrih pet let (269–274). Na antiohijskem koncilu je obsodil krivo vero škofa Pavla iz Samosate, ki je že nekaj let povzročala izgrede v Cerkvi. Širil je nauk, da je v Bogu le ena oseba, in sicer Oče. Sin in Sveti Duh potemtakem nista istega božanstva (bistva) z Očetom.
Papež Feliks je zaslužen tudi za to, da se obhaja tradicionalne letne spominske maše na grobovih mučencev; da vsak daritveni oltar vsebuje relikvije svetih mučencev. Prav tako mu pripisujejo odlok za posvetitve cerkva, to da se cerkve pred uporabo posveti.
Zelo se je zavzemal za trpeče kristjane med preganjanjem, ki je izbruhnilo za časa cesarja Avrelijana.
Ni znano, ali je tudi sam umrl mučeniške smrti, toda zaradi svoje zavzetosti za preganjane kristjane pogosto velja za mučenca. Umrl 30. decembra leta 274 v Rimu.

Upodobitve
Sv. Feliksa umetniki upodabljajo kot papež s knjigo v roki.

Foto: Zgornja slika sv. Feliksa je iz knjige »Illustrierte Heiligen-Legende für Schule und Haus« (1890)

Pripravila: dr. Brigita Perše

Sveti Silvester: Za srečno novo leto!
2028-12-31
»Silvestrovo« je dobilo ime po svetniku, ki se ga spominjamo zadnji dan koledarskega leta.

Zadnji dan v letu je tudi drugi sveti večer, ko blagoslovimo dom s kajenjem, kropljenjem in molitvijo ob jaslicah, nato pa veselo praznujemo novo leto v družinskem krogu.

Kdo je bil sv. Silvester?
Sv. Silvester je bil papež. Rodil se je v 3. stoletju v Rimu, umrl pa 31. decembra leta 335, prav tako v Rimu.
Kot papež je doživel konec preganjanja Cerkve v rimskem cesarstvu. Za papeža je bil izvoljen le eno leto pred Milanskim edikotom (313), s katerim je cesar Konstantin dal kristjanom svobodo in enakopravnost z drugimi verami. Cerkev je tako pod papežem Silvestrom lahko začela graditi bazilike in templje za bogoslužje. Veliko sta jih dala postaviti sam cesar Konstantin in njegova mati Helena. Papež Silvester si je prizadeval tudi za enotnost znotraj Cerkve, saj so se pojavila nekatera krivoverstva (donatisti, arianci). Leta 325 je na koncilu v Niceji v Mali Aziji (v današnji Turčiji) obsodil Arijevo krivo vero, ki je zanikala večnost Logosa, in Jezusa obravnavala kot običajnega človeka, in ne kot Božjega Sina. Koncilski udeleženci so oblikovali nicejsko veroizpoved, v kateri izpovedujemo, da je Sin »istega bistva« kakor Oče, da je Bog od Boga.
Silvester je Cerkev vodil dobri dve desetletji. Spomin nanj so obhajali že leto po njegovi smrti, in je eden izmed prvih svetnikov iz vrst nemučencev.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo kot papeža s tiaro, knjigo in angeli. Pogosto ga upodabljajo skupaj s cesarjem Konstantinom, včasih tudi s cesarico Heleno.

Zavetnik
Sv. Silvester je zavetnik za »srečno novo leto«; za dobro letino krmilnih rastlin, domačih živali; zoper gobavost (Papež Silvester naj bi namreč cesarja Konstantina Velikega krstil in ga s tem ozdravil gobavosti.)

Cerkve v Sloveniji
Sv. Silvestru sta pri nas posvečeni dve cerkvi, in sicer župnijska v Šempasu, podružnična pa v župniji Opatje Selo, v kraju Nova vas. Obe sta na teritoriju koprske škofije.

Drugi svetniki in prazniki dneva:

Sveti večer
Alojzij Evlogij (Luis Eulogio) Vidaurrázaga Gónzalez, duhovnik, redovnik, mučenec
Janez Frančišek Regis, redovnik, duhovnik, ljudski misijonar

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Božja Mati Marija: Bogorodica
2029-01-01
Novo leto začenjamo na najlepši možen način: s praznovanjem Marijinega praznika kot Božje matere. Praznik je posvečen njenemu Božjemu materinstvu.
Ves svet jo pozna, vsak dober človek jo spoštuje, krščanstvo jo ljubi kot junakinjo božične noči …

Marija je rojena okoli leta 20 pred Kristusom. Njena nebeška čistost nas dviga k Bogu in nam služi kot zgled, da ne delamo kompromisov z zlom, da se lahko osredotočimo na resnično dobro.
»Glej, spočela boš in rodila sina, in daj mu ime Jezus. Ta bo velik in se bo imenoval Sin Najvišjega. Gospod Bog mu bo dal prestol njegovega očeta Davida in kraljeval bo v Jakobovi hiši vekomaj; in njegovemu kraljestvu ne bo konca.« Marija pa je rekla angelu: »Kako se bo to zgodilo, ko ne poznam moža?« Angel ji je odgovoril: »Sveti Duh bo prišel nadte in moč Najvišjega te bo obsenčila, zato se bo tudi Sveto, ki bo rojeno, imenovalo Božji Sin. (Lk 1, 31–35)

Cerkev je versko resnico, da je Marija Božja Mati, (theotokos oz. bogorodica), to je ženska, ki je rodila Boga, sprejela že na koncilu v Efezu v 5. stoletju. Potrdil jo je tudi drugi vatikanski koncil: »Iz nje je Božji Sin privzel človeško naravo, da bi s skrivnostmi svojega življenja na zemlji osvobodil človeštvo od greha«. Za potrditev te resnice najdemo jasna besedila že pri najstarejših cerkvenih piscih. V Svetem pismu beremo, da je Elizabeta pozdravila nosečo Marijo z besedami: »Od kod meni to, da pride k meni mati mojega Gospoda?« Sv. Ignacij Antiohijski pravi, da je Marija rodila Boga; Tertulijan pravi, da je iz Marije rojen Bog. To versko resnico, ki jo danes radostno praznujemo, imamo torej v Cerkvi neprekinjeno že od samega začetka.
Ptujskogorska Marija

Molimo
Vsemogočni Bog,
po Marijinem deviškem materinstvu
si nam podaril odrešenje.
Naj tudi v novem letu čutimo,
da nas varuje ona,
ki nam je rodila tvojega Sina. Amen.
Sveta Marija, prosi za nas!

Cerkve v Sloveniji
Božji Materi Mariji je pri nas posvečenih 12 cerkva in vsaj 14 kapel.

ŽUPNIJSKA cerkev posvečena Mariji Materi Božji:

Št.
Župnija (Škofija)

1.
Ljubljana – Koseze (LJ)

PODRUŽNIČNE cerkve:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Brezovica (KP)
Gradiščica

2.
Dobrnič (NM)
Dobrava

3.
Ljubno ob Savinji (CE)
Rosulje (pokopališka)

4.
Mozirje (CE)
Lepa Njiva

5.
Rečica ob Savinji (CE)
Kokarje

6.
Sv. Peter pod Svetimi gorami (CE)
Svete gore

7.
Vodice (LJ)
Šinkov Turn

8.
Vodice (LJ)
Šmarna gora

9.
Vransko (CE)
Čreta

10.
Zibika (CE)
Tinsko

11.
Zreče (MB)
Brinjeva Gora

KAPELE:

1.
Bloke (LJ)
Topol

2.
Fara pri Kočevju (NM)
Pirče

3.
Kostanjevica na Krki (NM)
Dobrava pri Kostanjevici

4.
Kostanjevica na Krki (NM)
Doljna Prekop

5.
Krašnja (LJ)
Krašnja – župnišče

6.
Leskovec pri Krškem (NM)
Leskovec pri Krškem – v župnišču

7.
Mala Nedelja (MS)
Moravci

8.
Ribnica (LJ)
Ribnica – Dom starejših občanov

9.
Srednja vas v Bohinju (LJ)
Uskovnica

10.
Struge (LJ)
Struge – v župnišču

11.
Studenec (NM)
Igrišče na Studencu

12.
Sv. Kunigunda na Pohorju (MB)
Božje

13.
Šentjanž (NM)
Šentjanž – na pokopališču

14.
Št. Janž na Dravskem polju – Starše (MB)
Loka

Drugi svetniki dneva:

Sv. Fulgencij iz Rusp, škof
Sv. Jožef Marija Tomasi, redovnik, kardinal
Sv. Odilon, opat
Sv. Zdislava iz Lemberka, mati, tretjerednica

V novem letu želim vsem bralcem portala Marijinega varstva, zdravja in notranje radosti, nad vsem pa naj vas spremlja Božji blagoslov!
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Bazilij Veliki: Prihaja iz svetniške družine
2029-01-02
Sv. Bazilij, njegov starejši brat sv. Gregor iz Nise (god 10. januar) in njegov prijatelj Gregor Nacianški, ki tudi danes goduje, so trije veliki cerkveni očetje iz Kapadokije v Mali Aziji, ki jim krščansko dolguje veliko teološkega uvida.
Sv. Bazilij, ki je v zahodni in vzhodni Cerkvi spoštovan kot cerkveni oče, je v grški pravoslavni cerkvi zelo priljubljen v povezavi z ljudskimi novoletnimi običaji.
Zaradi smernic za meniško življenje je dobil naziv »oče vzhodnega meništva«.

Sv. Bazilij je rojen okoli leta 330 v Cezareji v Kapadokiji (Mala Azija) v družini s številnimi svetniki in mučenci – oče, mati, babica, stric in oba brata ter sestra so uradno razglašeni za svetnike. Po uspešnem študiju v kapadoški Cezareji, Carigradu in Atenah se je hotel posvetiti akademski karieri, a ga je Božji klic poslal na drugo pot. Med šolanjem v Carigradu je spoznal svojega vseživljenjskega prijatelja in zaupnika sv. Gregorja Nacianškega, s katerim je ustanovil samostansko skupnost in zanjo napisal pravila.
A po nekajletnem meniškem izkustvu je bil leta 362 poklican v Cezarejo, da bi pomagal škofu Evzebiju. Ta ga je posvetil v duhovnika, po Evzebijevi smrti leta 370 pa so ga izvolili za škofa v kapadoški prestolnici. Kot škof si je Bazilij prizadeval za pravo vero, katero je moral braniti predvsem pred arianci, ki so tajili Kristusovo božanstvo. Kljub splošni obsodbi arijanske herezije, je ta prevladoval v Nikejskem svetu leta 324 zaradi arijskih škofov in podpore cesarja. Sv. Bazilij je bil izvrsten teolog. V spisih je poglabljal nauk o Svetem Duhu in o resničnem božanstvu Jezusa. Bil je tudi odličen razlagalec Svetega pisma. Kot škof se je zelo posvečal tudi pomoči ubogim. V Cezareji je dal postaviti okrožje Bazileja z bolnišnicami, sirotišnicami, azilnimi domovi … Umrl je za novo leto 379, star 49 let.

Upodobitve
Sv. Bazilija upodabljajo kot meniha s knjigami in lobanjo.

Zavetnik
Je zavetnik vzhodnih menihov, ubogih in bolnih, upravnikov bolnišnic, reformatorjev.

Molimo
O Bog, vir modrosti in vednosti,
sveti škof Bazilij
je bil po tvoji dobroti
s svojim življenjem in učenjem luč tvoji Cerkvi.
Pomagaj nam, da bomo resnico ponižno sprejemali
in jo v ljubezni dosledno uresničevali. Amen.

Gradiva:

Radijski posnetek o Baziliju Velikem /p. Miran Špelič

Sv. Bazilij Veliki (v ang.) – 1:41 min

Drugi svetniki dneva:

Gregor Nacianški, škof, cerkveni učitelj
Makarij Aleksandrijski, opat, puščavnik

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Genovefa Pariška: Zelo častivredna Francozom
2029-01-03
Sv. Genovefo Francozi častijo skoraj tako kot sv. Ivano Orleansko.

Iz življenja …
Sv. Genovefa se je rodila okoli leta 422 v preprosti kmečki družini blizu Pariza. Že kot otrok se je želela popolnoma posvetiti Bogu.
Komaj sedemletno deklico jo je opazil svetniški škof German z Auxerra. Ko je v množici ljudi položil roke na njeno glavo je v njenih žarečih očeh prepoznal prihodnjo svetnico. Podaril ji je svetinjo z naročilom, naj jo vedno nosi pri sebi. Genovefa je od tedaj vsak prosti trenutek na paši izkoristila za molitev in premišljevanje.
Pri petnajstih letih je pred pariškim škofom naredila zaobljubo devištva in se po smrti svojih staršev preselila na posestvo svoje botre v Pariz, kjer je skrbela za reveže in bolne, in kmalu osvojila srca tamkajšnjih meščanov zaradi svoje svetosti in čudežne moči. Ozdravljala je bolne in slabotne; ozdravila je mnogo obsedenih od hudih duhov. Njena hiša je kmalu postala podobna majhnemu samostanu.
Dvakrat je rešila mesto Pariz pred propadom. Leta 451, ko so Huni vdrli v Francijo in so meščani brezglavo zapuščali mesto, jih je Genovefa ustavljala in prepričala, naj ne zapustijo mesta, ampak naj vztrajajo v molitvi. Parizu je bilo res prizaneseno. Hunski vladar Atila je spremenil svoj načrt in se mestu izognil. Drugič pa je mesto rešila, ko so ga oblegali Franki. Tedaj je rešila meščane v obleganem obroču lakote tako, da je spretno organizirala prevoz hrane z ladjami po reki Seni v oblegano mesto.
Po starodavnem izročilu je umrla 3. januarja leta 500 v Parizu. Dopolnila je osemdeset let.
Legenda pripoveduje, da so se ugasnjene sveče spet prižgale, ko jih je Genovefa vzela v roke. Delci teh sveč pa so povzročili ozdravljenje.

Zavetnica
Je zavetnica Pariza, žandarjev, žensk, voskarjev, pastirjev, viničarjev; priprošnjica za zdravje oči, zoper potres, poplave, suše in epidemije.

Upodobitve
Umetniki jo upodabljajo kot pastirico ali redovnico z angelom in hudičem, z lučjo oziroma gorečo svečo v roki ali z dvema skledama.

Molimo
Vsemogočni Bog,
na priprošnjo sv. Genovefe
nam v času stiske utrdi
popolno zaupanje
v tvojo previdnost. Amen.

Gradivo:

Sv. Genovefa Pariška (slike ob pesmi)

Drugi svetniki oz. prazniki dneva:

Praznik Presvetega imena Jezusovega
Bl. Cirijak Elija Chavara, redovnik, ustanovitelj

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Angela Folinjska: Učiteljica teologov, mistikinja krščanske ljubezni
2029-01-04
Papež Frančišek je Angelo Folinjsko leta 2013 razglasil za svetnico.
Pravijo ji »učiteljica teologov«, »mistikinja krščanske ljubezni«.

Njena izjava:
»Samo molitev osvetljuje in razsvetljuje dušo, jo krepi in preobraža ter jo dviguje k Bogu.«

Iz življenja …
Prvi del Angelinega življenja zagotovo ni bilo življenje goreče Gospodove učenke.
Rodila se je leta 1248 v Folignu v Umbriji v bogati družini. Oče je kmalu umrl, mati pa jo je vzgaja precej površno. Poročila se je pri dvajsetih letih. Do skoraj štiridesetega leta je »živela divje, prešuštno in bogokletno«, kot je sama zapisala. Ko se je vedno bolj zavedala svojega grešnega življenja in se na koncu ni več upala vsega izpovedati, se je v molitvi obrnila na sv. Frančiška Asiškega in s pomočjo duhovnega voditelja p. Arnalda, doživela spreobrnjenje.
Kmalu nato je kot Božjo voljo sprejemala smrt svojega moža, otrok in matere.
Potem je prodala svoje posestvo ter vse imetje razdelila revežem, sama pa je živela v revščini in pokori. Leta 1291 se je pridružila tretjemu redu sv. Frančiška in zbirala podobno misleče ljudi v svoji skupnosti oz. »cenacolu« k molitvi in pogovoru o veri ter k načrtovanju dobrodelnih dejavnosti, kajti Angela je požrtvovalno skrbela za uboge, še zlasti za gobavce. Od tedaj naprej je sv. Angela prestajala bolezni in duševne bolečine. Deležna je bila številnih mističnih doživetij in smela biti večkrat čisto v Božji bližini, kot je zapisal p. Arnold. Pogosto je imela prikazni Križanega, ki ji je kazal svoje rane in ji razodeval, kaj vse je pretrpel iz ljubezni do nje. Dvanajst let pred smrtjo ni zaužila nobene jedi razen evharistije. Umrla je kot največji mistik svojega časa 4. januarja 1309 v Folignu.

Upodobitve
Upodabljajo jo kot tretjerednico sv. Frančiška z vklenjenem hudičem na verigi. Upodabljajo jo tudi, kako prejema obhajilo iz Jezusovih rok, kot spokornico z orodji Kristusovega mučenja.

Zavetnica
Sv. Angela Folinjska je zavetnica vdov in priprošnjica vsem, ki se hočejo rešiti sužnosti greha (proti spolnim skušnjavam), proti smrti otrok.

Gradiva:

Sv. Angela Folinjska (v hr.) – 2:52 min: https://www.youtube.com/watch?v=aP7REGnwFHo

Drugi svetniki dneva:

Elizabeta Anna Bayley Seton, redovnica, vzgojiteljica
Emanuel Gonzales Garcia, škof, ustanovitelj

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez Nepomuk Neumann: V misijonih izgorel, ime po zavetniku spovednikov
2029-01-05
Ime je dobil po sv. Janezu Nepomuku, zavetniku spovednikov.
Bil je zelo izobražen in nadarjen, znal je osem jezikov, obenem pa srčen in ponižen. Še kot škof je rad jedel z reveži.

Iz življenja …
Sv. Janez Nepomuk Neumann se je rodil 28. marca 1811 v katoliški družini v Prahatice na Češkem. Njegov oče je bil Nemec, mati pa Čehinja. Imel je še štiri sestre in brata.
Po končani srednji šoli je vstopil v semenišče, kjer se je že zelo kmalu odločil, da bo šel v misijone. Zato se je pridno učil tudi jezike – francoščino, angleščino … Naučil se je osem jezikov.
Ker pa je bilo v njegovi domači škofiji preveč duhovnikov in so precej zamujali s posvečenjem, sam pa je vedel, da so duhovniki številnim priseljencem v Severni Ameriki nujno potrebni, se je peš odpravil do francoske obale in se vkrcal za New York.
Tam je že tri tedne po prihodu prejel duhovniško posvečenje in dobil veliko župnijo blizu Niagarskih slapov, ki se je razprostirala na 1450 kvadratnih kilometrih. Ker je neutrudno skrbel zanjo, večinoma je pešačil, se je po štirih letih izčrpal. Novih moči si je povrnil v samostanu redemptoristov, ki jih je skoraj sto let prej ustanovil sv. Alfonz Ligvorij. Da bi v prihodnje bolje opravljal svoje dolžnosti pastirja, je leta 1840 vstopil v ta red.
Pri enainštiridesetih letih je bil imenovan za četrtega filadelfijskega škofa. V škofiji je ustanavljal šole in cerkve, samostanske skupnosti in eno ustanovil celo sam, to je skupnost »sester samostanskega tretjega reda sv. Frančiška« iz Filadelfije. Bil je zelo izobražen in nadarjen, obenem pa srčen in ponižen. Še kot škof je rad jedel z reveži.
Toda njegov neumoren duh za širjenje Božjega kraljestva je terjal svoj davek. Po zgolj osmih letih se je kot škof zgrudil na eni izmed ulic v Filadelfiji ter umrl 5. januarja 1860.

Upodobitve
Upodabljajo ga kot moža srednjih let, oblečenega v obleki redemptoristov ali kot škofa s križem v roki in z desnico, dvignjeno v blagoslov.

Gradivo:

O življenju sv. Janeza Nepomuka Neumanna (v ang.)

Drugi svetniki dneva:

Simeon Stilit, puščavnik
Sinkletika, devica, puščavnica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Trije kralji: Praznik Gospodovega razglašenja
2029-01-06
Glejte, trije kralji v lepi zlati halji, na kamelah jezdijo …
Praznik Gospodovega razglašenja ali Svetih Treh kraljev v Cerkvi praznujemo od začetka 3. stoletja, in je zgodovinsko starejši od božiča. Osnovni pomen praznika je: Bog je prišel odrešiti vse ljudi in vse narode, kar še posebej simbolizirajo trije modri z Vzhoda.
Modre z Vzhoda je zvezda pripeljala do novorojenega Mesija, kateremu so se poklonili. Prinesli so mu darila, ki napovedujejo zgodbo odrešenja: zlato so mu poklonili kot kralju, kadilo kot Bogu, miro kot človeku, ki bo moral trpeti in umreti.

»Gospodovo razglašenje razodeva Jezusa kot Izraelovega Mesija, Božjega Sina in Odrešenika sveta.« (KKC 528)

Sveto pismo sicer poroča o modrih z Vzhoda, a v legendi so postali trije kralji. Sveto pismo o njihovem številu sploh ne poroča. Njihovo število tri verjetno izvira iz treh darov, v 6. stoletju pa jih je ljudska domišljija celo poimenovala: Gašper, Miha in Boltežar. V spomin na to smo že na predvečer, to je na tretji sveti večer, v jaslice postavili te tri kralje.

Spodbuda
Jezus ni prišel na svet samo za izbrance, ampak za vse ljudi brez izjeme. Modre z Vzhoda je vodila zvezda. Po dolgi in naporni poti so končno našli Dete in ga počastili. Modri z Vzhoda so se Jezusovega rojstva razveselili, kralj Herod pa ne.
Kakor modri (kralji) tudi mi danes počastimo Jezusa z najlepšimi darili, ki jih premoremo, kot so npr. mir, veselje, potrpežljivost, blagost, zvestoba, ljubezen.
Ko so se modri z Vzhoda srečali z Jezusom, so se spremenili. Evangelij pravi, »da so se po drugi poti vrnili v svojo deželo,« čeprav jim je kralj Herod naročil, naj mu pridejo nazaj grede povedat, ko najdejo dete. Ko človek enkrat sreča Jezusa, se ne more več vrniti po isti poti!

Za osebno premišljevanje:

Kaj mi pomeni Jezus? Je zame samo nek kralj ali je moj Kralj? Kako se to pozna v mojem življenju?
Na kakšen način me je Bog vodil k Jezusu? Ali tudi v moje življenje pošilja ljudi, ki jih nisem pričakoval?
Modri so k Jezusu prišli pripravljeni z darovi. Kaj mu lahko podarim jaz?

Molimo
Dragi Jezus, zvezda je kraljem kazala pot do tebe.
Naj bom s svojim življenjem vsem, ki te iščejo,
kakor zvezda, ki jih bo vodila k tebi.
Naj me današnji praznik okrepi v veri in zaupanju vate.
Vodi moje življenje tako,
da bom nekoč tvoje veličastvo gledali v vsej slavi. Amen.

Običaji
Priljubljeni so obredni obhodi kolednikov, preoblečenih v svete tri kralje in z zvezdo. S petjem ali igranjem koledniških pesmi prinašajo k hiši blagoslov za letino, zdravje in srečo ljudem in živini. V današnjem času koledniki zbirajo darove za potrebe misijonov in tako ljudi simbolično vabijo k darovanju.
»V viharju mi okna žvenkečejo,
pred oknom mi konji rezgečejo …
‘Oj, vstani, zaspani gospodar!
Mi smo Gašpar, Miha, Boltažar,
smo sveti trije kralji;
Iz jutrovih dežel prišli,
neznan nam je kraj, in trudni smo vsi,
mi bi radi tu nočevali. …’«
(Oton Župančič)

Cerkve posvečene sv. Trem kraljem
V 13. stoletju so začeli v nemškem mestu Köln, pri nas znanem kot Kelmorajn (Köln am Rhein), graditi veliko gotsko katedralo, posvečeno sv. Trem kraljem. Gradili so jo kar šesto let, da je lahko sprejemala množice romarjev, tudi slovenske častilcev sv. Treh kraljev, in to vse do leta 1775, ko je romanje prepovedal cesar Jožef II.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Trem kraljem je pri nas posvečenih 12 cerkva (2 župnijski, 10 podružničnih).

ŽUPNIJSKI cerkvi:

v župniji Vrh – Sv. Trije kralji (nadškofija LJ) in
v župniji Studenice (nadškofija MB).

PODRUŽNIČNE cerkve:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Kobarid (škofija KP)
Sužid

2.
Podbrdo (škofija KP)
Obloke

3.
Fara pri Kočevju (škofija NM)
Kostel

4.
Kočevje (škofija NM)
Črni Potok

5.
Polhov Gradec (nadškofija LJ)
Briše

6.
Radeče (nadškofija LJ)
Brunk

7.
Črešnjevec (nadškofija MB)
Ješovec

8.
Radlje ob Dravi (nadškofija MB)
Radelj

9.
Sv. Benedikt v Slovenskih goricah (nadškofija MB)
Benedikt

10.
Tinje (nadškofija MB)
Trije kralji na Pohorju

Video gradiva:

PESEM kolednica Sv. Trije kralji – poje Kvartet SVIT (v slov.) – 3:38 min

Poklon kraljev: Božično premišljevanje ob sliki J. B. Tiepola Poklon kraljev (v slov.) – 2:54 min

O veličastnem svetišču Sv. Treh kraljev v Kölnu (v nem.) – 4:38 min

Druga gradiva:

Duhovne misli cerkvenih očetov, Benedikta XVI. in papeža Frančiška za praznik Gospodovega razglašenja (v slov. – html)

Drugi svetniki dneva:

Andrej (Alfred) Bessette, redovni brat
Andrej Corsini, škof, redovnik
Janez de Ribera, škof
Peter Tomaž, nadškof, redovnik, pridigar
Rafaela Marija Porres, redovna ustanoviteljica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Rajmund Penjafortski: Svetniku pomagal osnovati red mercedarijev
2029-01-07
Sv. Rajmunda upodabljajo kot dominikanca, ki se pelje po morju na svojem plašču ali pa plašč uporablja kot jadro čolna. Pripisujejo mu veliko čudežev.
Sv. Petru Nolasku je pomagal pri osnovanju reda mercedarijev, ki je med drugim skrbel za odkup krščanskih sužnjev iz muslimanskega ujetništva.

Iz življenja …
Sv. Rajmond Peniafortski se je rodil okoli leta 1175 na gradu Penjafort blizu Barcelone v Španiji kot plemiški sin. V Bologni, kjer je doktoriral iz civilnega in cerkvenega prava, je sprva deloval kot univerzitetni profesor. Obetala se mu je bleščeča kariera na področju prava, a se je že med študijem pripravljal tudi na duhovniški poklic in po vrnitvi v Barcelono prejel mašniško posvečenje.
Sv. Petru Nolasku (god 28. januar) je pomagal pri osnovanju reda mercedarijev, ki je med drugim skrbel za odkup krščanskih sužnjev iz muslimanskega ujetništva. Za misijonarje je organiziral jezikovne šole arabskega in hebrejskega jezika.
Leta 1222 se je pridružil novoustanovljenemu dominikanskemu redu in sprejel njegovo redovno uboštvo, ponižnost in pokorščino.
Leta 1230 ga je papež Gregor IX. poklical v Rim za svojega spovednika in svetovalca. Tam je med drugim napisal jasne smernice za spovednike in objavil zbirko dekretov cerkvenega prava. Škofovsko službo, ki mu je bila ponujena, je zavrnil.
Ob vrnitvi v Španijo so ga sobratje izvolili za predstojnika dominikanskega reda. V tem času je izpopolnil pravila dominikanskega reda in se po dveh letih umaknil v samostan v Barceloni, kjer se je posvečal pastoralnemu delu, predvsem pridiganju in spovedi. Svojega sobrata sv. Tomaža Akvinskega je spodbujal k pisanju. Živel je sto let. Umrl je 6. januarja 1275 v Barceloni.

Čudeži
Pripisujejo mu številne čudeže. Bil je osebni spovednik razuzdanega aragonskega kralja Jakoba. Ker se kralj kljub večkratnim Rajmundovim grajam ni poboljšal, je se je Rajmund na koncu odločil, da ga zapusti. Razuzdani kralj pa je s smrtno kaznijo zagrozil vsem, ki bi ga prepeljali čez morje. A Rajmund se je čudežno prepeljal čez morje, in sicer s pomočjo svojega plašča, nad katerim je predhodno naredil znamenje križa.

Upodobitve
Sv. Rajmunda upodabljajo kot dominikanca, ki se pelje po morju na svojem plašču ali pa plašč uporablja kot jadro čolna.

Zavetnik
Je zavetnik pravnikov, pravnih šol, zidarjev, kiparjev; je priprošnjik proti kugi.

Gradiva:

Sv. Rajmund (v hr.) – 2:20 min

Sv. Rajmund (v ang) – 5 min

Sv. Rajmund (v ital.) – 1:38 min

Drugi svetniki dneva:

Sv. Valentin iz Passaua, škof in puščavnik
Sv. Karel iz Sezzeja, frančiškanski brat, mistik

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Severin Noriški: Duhovni in politični vodja dežele
2029-01-08
8. januarja goduje sveti Severin, ki je zavetnik vinogradnikov in vinskih trt.
Severinu pravimo “noriški apostol”. Na naša tla je prišel sredi 5. stoletja. Bil je avtoriteta, ki so jo vsi spoštovali: pravi duhovni in politični vodja dežele. Nanj so se obračali tako škofje kot posvetni vladarji.

Iz življenja …
V 5. stoletju so Germanska ljudstva k nam v Norik vdirala s severa in plenila, tako da so tukajšnji prebivalci bežali na vzpetine ali pa v Italijo.
Sredi 5. stoletja je k nam v Norik prišel sv. Severin, ki se je rodil okoli leta 410, najverjetneje v Južni Italiji v premožnejši družini. Vzdolž Donave je začel oznanjati evangelij predvsem z dobrodelnostjo. Za revno in lačno ljudstvo je zbiral sredstva, obenem pa posegal na vsa področja življenja, saj je bil avtoriteta, ki so jo vsi spoštovali. Čeprav ni hotel prevzeti nobene cerkvene ali javne službe, je bil pravi duhovni in politični vodja dežele. Nanj so se obračali tako škofje kot posvetni vladarji.
Sam pa je bil ves čas velik asket, ki je pogosto molil, se postil in delal pokoro. Ustanovil je več samostanov: v Faviani, Lorchu in Passauu. Tik pred smrtjo je menihom naročil, naj neprenehoma molijo in zaupajo v molitev; naj bo njihovo življenje v skladu z njihovim poklicem.
Umrl je 8. januarja 482 v kraju Favianis (Mautern an der Donau) v Avstriji.

Upodobitve
Sv. Severina umetniki najpogosteje upodabljajo kot romarja s palico ali kot meniha oziroma opata s knjigo in opatovsko palico, včasih pa tudi z modelom cerkve in križem v roki oz. kako z dvignjenim prstom pridiga ljudstvu.

Zavetnik
Sv. Severin je zavetnik Bavarske, vinogradnikov, vinskih trt, tkalcev platna, ujetnikov …

Drugi svetniki dneva:

Sv. Lovrenc Giustiniani, prvi beneški patriarh

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Julijan: Zavetnik hospicev
2029-01-09
Sveti Julijan je živel konec 3. stoletja, to je v času preganjanja kristjanov.
Skupaj s svojo ženo se je posvečal predvsem ubogim in bolnim. Bila sta tako verna, da so med njuno molitvijo maliki začeli goreti.

Iz življenja …
Sv. Julijan je bil edini sin pobožnih bogatih staršev. Ker so starši želeli, se je poročil z Baziliso. Skupaj z ženo sta živela kot brat in sestra, ter se posvečala predvsem ubogim in bolnim. Svojo hišo sta spremenila v zavetišče in skrbela za vse pomoči potrebne. Sv. Julijan je skrbel za moške, žena pa za ženske.
Sv. Bazilisa je umrla naravne smrti, sam pa je bil v Egiptu med krščanskim preganjanjem leta 304 ujet. Ker ni želel častiti malikov, so ga zaprli. Tam je spreobrnil še sina rimskega guvernerja (Celza) in njegovo mamo, a so bili, žal, potem vsi trije zaradi neomajne vere umorjeni.

Upodobitve
Sv. Julijana umetniki najpogosteje upodabljajo z gorečimi ali razbitimi kipi malikov, skupaj z ženo Baziliso.

Zavetnik
Sv. Julijan je zavetnik ubogih bolnikov in hospicev.

Gradiva:

Sv. Julijan in Bazilisa (v špan.) 1:46 min

Drugi svetniki dneva:

Marija Terezija od Jezusa, ustanoviteljica reda, opatinja
Peter iz Sebaste, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Gregor iz Nise: Eden največjih teologov in govorcev
2029-01-10
Sveti Gregor iz Nise je cerkveni učitelj. Velja za enega največjih teologov in govorcev, čeprav je sprva živel v senci svojega starejšega brata svetega Bazilija Velikega.

Iz življenja …
Sveti Gregor se je rodil med letoma 331 in 340 v družini odvetnika v Cezareji (današnja Turčija).
Po svoji poroki in rojstvu sina se je posvetil študiju svetih ved. Postal je odvetnik. Na bratovo priporočilo se je umaknil v samoto samostana ob Črnem morju in tam asketsko živel do leta 372, ko je postal škof v mestu Nisi v Kapadokiji.
Bil je velik mistik in filozof, vsestransko izobražen in vnet nasprotnik arianizma, zaradi česa je moral za dve leti v izgnanstvo zaradi krivih obtožb arijancev. Napisal je številne spise v obrambo krščanske vere.
Umrl je okoli leta 395 v mestu Sebaste v današnji Turčiji.

Upodobitve
Svetega Gregorja iz Nise umetniki upodabljajo ga kot grškega škofa z evangeljskim kodeksom.
Pogosto ga upodabljajo tudi skupaj z drugimi škofi, zlasti s svetim Bazilijem in svetim Janezom Zlatoustim.

Gradiva:

Radijska kateheza o sv. Gregorju iz Nise (44:38 min)

Drugi svetniki dneva:

Agaton, papež
Gregor X, papež

Sveti Pavlin Oglejski: Apostol Slovencev
2029-01-11
Sveti Pavlin Oglejski velja za enega največjih učenjakov svoje dobe, to 8. stoletja.
Veliko zaslug ima za pokristjanjevanje Slovencev – naših prednikov južno od Drave.

Iz življenja …
Sveti Pavlin je bil rojen v Ogleju pred letom 750.
V času cesarja Karla Velikega je bil škof, oglejski patriarh (787–802). V svojih spisih in javnih nastopih na škofovskih zborovanjih se je vselej zavzemal za pravo vero in krščansko življenje.
Veliko zaslug ima za pokristjanjevanje ljudstev, ki so živela na ozemlju njegovega patriarhata, torej tudi Slovencev – naših prednikov južno od Drave.
S salzburškim nadškofom Arnom se je namreč dogovoril o poteku meje med oglejskim in salzburškim misijonskim področjem po reki Dravi, ki se je obdržala skoraj tisočletje (811–1786) in bila pomembna za zgodovino Slovencev.
Umrl je v Ogleju 11. januarja leta 802.

Upodobitve
Svetega Pavlina Oglejskega umetniki upodabljajo kot škofa z mitro in škofovsko palico.

Molimo
Dragi Bog,
po apostolskem delovanju oglejskega škofa Pavlina
si naše prednike poklical k luči evangelija.
Prosimo te, da po njegovi priprošnji
rastemo v milosti in spoznanju Tebe. Amen.

Gradiva:

“Duhovni boj” pri Pavlinu Oglejskem (p. Miran Špelič) – 57:37 min

O sv. Pavlinu II. Oglejskem (v it.) – 2:10 min

Pavlin Oglejski (v it.) – 6:35 min

Drugi svetniki dneva:

Teodozij Koinobit, menih

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Anton Marija Pucci: Svetniški župnik iz reda servitov
2029-01-12
Sveti Anton Marija Pucci je bil svetniški župnik iz reda servitov, nepoznan zunaj meja svoje župnije in mesta.

Iz življenja …
Rodil se je 16. aprila 1819 v kraju Poggiole v Italiji, kot drugi od sedmih otrok v preprosti kmečki družini. Pri krstu je dobil ime Evstahij. Z osemnajstimi leti je vstopil v red servitov v Firencah, kjer je dobil redovno ime Anton Marija. Leta 1843 je prejel mašniško posvečenje.
48 let je bil župnik pri župnijski cerkvi sv. Andreja v Viareggiu, s približno 4000 prebivalci (predvsem ribiči, pomorščaki) ob toskanski sredozemski obali. Zelo je častil Križanega in Božjo Mati Marijo, s katerima je bil vseskozi povezan.
Ves se je razdajal svojim župljanom. Da bi jim pomagal in skrbel za njihovo versko življenje, je ustanovil številne kongregacije, družbe in šole: kongregacijo krščanskega nauka za otroke in odrasle; Alojzijevo družbo; Vincencijevo konferenco; zavod servitinj za dekleta; kongregacijo krščanskih mater, družbo sprave sv. Jožefa ter večerno šolo za otroke in fante z morja.
Njegova posebna skrb pa so bili bolniki, reveži in zapuščeni. Na obali je odprl otroško zdravilišče in prvi hospic.
Umrl je 12. januarja 1892 v Viareggiu, prav tako v Italiji.
Leta 1952 ga je papež Pij XII. razglasil za blaženega, papež Janez XXIII. pa leta 1962 za svetnika.

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Hilarij: Svetniški učitelj svetega Martina
2029-01-13
Škof sveti Hilarij iz Poitiersa je cerkveni učitelj. Napisal je obsežna teološka dela. Velja za prvega pisca himen v Zahodni Cerkvi. Pri sv. maši imamo še danes veliko himen, ki se jih v latinskem prevodu pripisuje njemu.
Njegov najslavnejši učenec je sveti Martin iz Toursa.

Iz življenja …
Sveti Hilarij je rojen okoli leta 310 v francoskem Poitiersu v bogati poganski družini. Dosegel je najvišjo možno izobrazbo in se poročil. Ker se mu je poganski pogled na svet zdel preveč površinski, je ob iskanju resnice in preučevanju Svetega pisma prišel do spoznanja Boga. Okoli leta 345 je prejel krst skupaj z ženo in hčerko.
Manj kot deset let pozneje ga je krščanska skupnost v Poitiersu izbrala za škofa. Ves čas svojega škofovanja se je moral ukvarjati predvsem s krivim naukom arianizmom, ki se je s pomočjo cesarjev razširil po celotnem cesarstvu. Arijev nauk je razglašal Kristusa za največjega človeka, ne pa tudi za resničnega Boga. Sveti Hilarij si je predvsem zaradi nasprotovanja temu krivoverstvu zaslužil naziv »Atanazij Zahoda«, to je po sv. Atanaziju Aleksandrijskem, učencu sv. Antona Puščavnika.
Sveti Hilarij je napisal obsežna teološka dela, razlage svetopisemskih knjig in velja za prvega pesnika himen v Zahodni Cerkvi. Pri sv. maši imamo še danes veliko himen, ki se jih v latinskem prevodu pripisuje njemu.
Umrl je 13. januarja 367 in bil pokopan v Poitersu.

Upodobitve
Svetega Hilarija iz Poitiersa umetniki najpogosteje upodabljajo, kako s svojo škofovsko palico odločno mori kače, simbol krivoverstva.

Zavetnik
Priporočajo se mu proti kačjim pikom, je zavetnik šibkih otrok in mater.

Cerkve v Sloveniji
Svetemu Hilariju je pri nas posvečena ena podružnična cerkev v kraju Mija v župniji Kred, to je na teritoriju koprske škofije.

Gradiva:

Sv. Hilarij (v ang.) – 2:01 min: https://www.youtube.com/watch?v=5mRZ8wGEHAs

Sv. Hilarij (v ang.) – 2:00 min: https://www.youtube.com/watch?v=x5_l-pQ_Snk

Drugi svetniki dneva:

Frančišek Marija Greco, duhovnik, ustanovitelj kongregacije
Remigij iz Reimsa, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše
