Sveti Henrik II.: Sorodnik sv. Eme Krške
2028-07-13
Kralju sv. Henriku II. sta v Sloveniji posvečeni dve cerkvi. Tudi njegova žena je svetnica.

Iz življenja …
Rimsko-nemški cesar Henrik II. je bil rojen blizu Regensburga v Nemčiji, in je sorodnik sv. Eme Krške.
Leta 1002 je postal nemški kralj, dvanajst let kasneje rimski cesar. Vladal je med leti 1002 in 1024. Z uspešnimi vojnimi pohodi je zavaroval državne meje. Za svetnika pa ga Cerkev ni razglasila zaradi njegovih državniških sposobnosti, ampak predvsem zaradi njegove osebne pobožnosti.
Sporazumno s svojo ženo sv. Kunigundo, s katero je imel ljubeči zakon, vendar brez otrok, je cesar izročil svoje imetje Cerkvi in utrdil njeno strukturo. V času vladanja je v svojem cesarstvu imenoval 60 škofov, med njimi tudi svojega brata Bruna v Augsburgu. Na območju od severne Nemčije do južne Italije je ustanavljal škofije, samostane in cerkve. Po kronanju v Rimu je skupaj z ženo in s papežem Benediktom VIII. sklical sinodo v Rimu.
Umrl je 13. julija 1024 blizu Göttingena. Njegove posmrtne ostanke so prepeljali v Bamberg, kjer za časa svojega življenja ustanovil škofijo.
Kot svetnika so ga častili tudi v cerkvah na Slovenskem.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo s cesarsko krono, žezlom, modelom cerkve in s svojo soprogo.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Henriku II. sta pri nas posvečeni dve podružnični cerkvi, in sicer v kraju Vonarje v župniji Sv. Ema (celjska škofija) ter na Pohorju v kraju Areh v župniji Sv. Martin na Pohorju (mariborska nadškofija).

Gradiva:

Sv. Henrik II. (v ang.) – 2:00 min: https://www.youtube.com/watch?v=-KN_Kuh730I

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Kamil de Lellis: Zavetnik bolnikov
2028-07-14
Duhovnik sv. Kamil de Lellis je ustanovil red kamilijancev, to je skupnost bolniških strežnikov za nego bolnikov in njihovo pastoralno oskrbo. Je zavetnik bolnikov in umirajočih, bolniških strežnikov in bolnišnic.

Iz življenja …

Kamil de Lellis se je rodil leta 1550 v Bucchianco v Italiji. Mati je kmalu umrla, očeta vojaka pa skorajda ni bilo doma. Šola mu ni dišala, raje se je potepal, kockal in kartal. Kasneje je postal vojak in šel v boj proti Turkom, a je bil ranjen. Ko je hudo zbolel, se je spreobrnil in vstopil v kapucinski samostan. Po nasvetu svojega prijatelja sv. Filipa Nerija je hodil v šolo, študiral teologijo in bil leta 1584 posvečen v duhovnika.
V hospicu sv. Jakoba v Rimu je ustanovil skupnost bolniških strežnikov za nego bolnikov in njihovo pastoralno oskrbo. To skupnost je papež leta 1591 povzdignilo v red. »Kamilijanci« so se kot zdravniki in terenski duhovniki udeleževali vojen proti Turkom in imajo veliko zaslug za izboljšanje bolniške strežbe v tedanjem času. Red se je kmalu razširil po Italiji, in to kljub velikim izgubam zaradi kuge in tifusa na strani požrtvovalnih redovnikov.
Umrl je 14. julija 1614 v Rimu.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo v črni redovni obleki z rdečim križem na prsih, v ekstazi z Božjo materjo ali s Križanim.

Zavetnik
Je zavetnik bolnikov in umirajočih, bolniških strežnikov in bolnišnic.

Gradiva:

Hiša sv. Kamila … (v ang.) – 2:02: https://www.youtube.com/watch?v=_1Bb5NvIOpI

Sestre sv. Kamila (ob glasbi) – 4:07: https://www.youtube.com/watch?v=kDh2z4uSAnA

Pripravila: Brigita R. Perše

Sveti Bonaventura: Eden najpomembnejših frančiškanov
2028-07-15
Danes je kardinal in cerkveni učitelj sv. Bonaventura morda manj znan kot sv. Frančišek Asiški in sv. Anton Padovanski, vendar je pomembna osebnost tako v frančiškanski zgodovini kot v zgodovini srednjeveške Cerkve nasploh.

Iz življenja …
Bonaventura se je rodil leta 1221 v Bagnoregiji blizu Viterba, s krstnim imenom Janez.
V otroštvu je hudo zbolel, tako da niti njegov oče zdravnik ni imel več upanja, a je po priprošnji Frančiška Asiškega ozdravel. Tedaj je Frančišek vzkliknil: »O buona ventura – Kakšna sreča!«
Kot mladenič je šel študirat v Pariz, kjer se je pri petindvajsetih let pridružil redu manjših bratov. Pridobil si je akademske naslove in poučeval na univerzi v Parizu in Oxfordu. Pri komaj 36-ih letih je bil s strani sobratov izvoljen za vrhovnega predstavnika reda Frančiškovih manjših bratov in to službo opravljal vse do leta 1274.
Papež Gregorij X. ga je 1273 posvetil v škofa in imenoval za kardinala. Naslednje leto je sodeloval pri vodenju Drugega lyonskega vesoljnega koncila, kjer je 15. julija umrl. Na ta dan se spominjamo njegovega godu.
Napisal je številna filozofska, teološka, duhovna, mistična dela. Je vodilna osebnost v visoki sholastiki poleg sv. Tomaža Akvinskega.
Bistveno je prispeval k duhovnosti frančiškanskega gibanja. Nosi naslov »serafinski učitelj«.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot frančiškana, kot škofa, s kardinalskim klobukom, razpelom, angelom in hostijo.

Zavetnik
Je zavetnik Lyona, frančiškanov, delavcev, teologov, otrok.

Gradiva:

Sv. Bonaventura (v ang.) – 2:00 min: https://novenaprayer.com/st-bonaventure-novena/

Sv. Bonaventura (v hr.) – 3:21 min: https://www.youtube.com/watch?v=M66-U7xZvD0

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Karmelska Mati Božja: Škapulir za zaščito?
2028-07-16
Praznik kristjane spodbuja k hvaležnosti za Božje dobrote, dosežene po Marijini priprošnji. Karmeličani so se radi zatekali v Marijino varstvo, iz tega reda pa izhaja tudi cela vrsta znanih svetnikov in svetnic.

Karmelska Mati Božja je starodavni naslov bl. Device Marije po gori Karmel v Palestini. V 12. stoletju so se na tem svetem kraju zbirali puščavniki, ki so še posebej častili božjo Mati. Navdihnil jih je prerok Elija, ki je na tej gori izpričal, da je Bog Izraelov pravi Bog. Karmeličani so se s Karmela kmalu preselili v Evropo, ker je Sveta dežela prišla pod turško muslimansko oblast. Skozi zgodovino se je karmeličanski red lepo razcvetal, tako da je Cerkev z njegove strani dobila številne znane svetnike in svetnice, kot npr. sv. Janez od Križa, cerkveno učiteljico sv. Terezijo Veliko, sv. Terezijo Deteta Jezusa …
Karmeličani nosijo tako imenovani škapulir kot simbol Marijinega varstva. 16. julija 1251 se je namreč bl. Devica Marija Karmelska s škapulirjem v roki prikazala sv. Simonu Stocku, šestemu vrhovnemu predstojniku karmelskega reda, rekoč: »Kdor (pobožno) umre, oblečen v to oblačilo, bo zveličan.« Tedaj je nastala karmelska škapulirska bratovščina. Pozneje so na ta dan uvedli praznik Karmelske Matere Božje, ki ga obhajamo danes.
Laiki so se redovnikom v nošnji škapulirja in v določenih pobožnostih ter v prizadevanju za poglobljeno krščansko življenje gotovo pridružili vsaj že v 14. stoletju, da bi uživali vsestransko zaščitno Matere Božje.

Kaj je škapulir?
Škapulir je pri redovnikih del redovnega oblačila. To sta dva kvadratna kosa blaga, okrašena s podobo karmelske Matere Božje, med seboj povezana s trakovoma, tako da en kos visi na prsih, drugi pa na hrbtu – nameščena sta pod obleko. Škapulir ni amulet, ampak je zunanje znamenje, ki nosilca opominja na posvetitev Mariji, da si v skušnjavah in težavah prizadeva za svetost življenja.

Cerkve na Slovenskem
Karmelski Materi Božji je pri nas posvečenih 12 cerkva (4 župnijske, 8 podružničnih) ter 7 kapel, kot je razvidno iz spodnje tabele.

Karmelski Materi Božji so posvečene naslednje ŽUPNIJSKE CERKVE:

Češnjice (v LJ nadškofiji),
Dobje pri Planini (v CE škofiji),
Podgraje (v KP škofiji),
Velenje – Sv. Marija (v CE škofiji).

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene Karmelski Materi Božji:

Št.
ŽUPNIJA (škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Hrastnik (CE škofija)
Draga (++)

2.
Korte (KP škofija)
Čedlje

3.
Korte (KP škofija)
Malija

4.
Koštabona (KP škofija)
Puče

5.
Laško (CE škofija)
Marija Gradec

6.
Pregara (KP škofija)
Pregara

7.
Sv. Marjeta ob Pesnici (MB nadškofija)
Kušernik

8.
Šmarjeta (NM škofija)
Slape (++)

KAPELE posvečene Karmelski Materi Božji:

1.
Beltinci (MS škofija)
Ižakovci

2.
Koper – stolna župnija Marijinega vnebovzetja (KP škofija)
Koper – krstilnica

3.
Kostanjevica na Krki (NM škofija)
Gornji Prekopi

4.
Lendava (MS škofija)
Gaberje (++)

5.
Metlika (NM škofija)
Radoviči

6.
Podgraje (KP škofija)
Podgraje – župnišče

7.
Tišina (MS škofija)
Rankovci

Gradiva:

Češčenje Karmelske Matere Božje (v ang.): https://www.youtube.com/watch?v=TY4ljH1C57U

Karmelska Mati Božja in rjavi škapulir (v ang.) – 11:52 min: https://www.youtube.com/watch?v=gd775dUxkGU

Karmelska Mati Božja – ZA OTROKE (v ang.) – 3:20 min: https://www.youtube.com/watch?v=VLJ2VupvOfM

Kaj je škapulir? (v ang.) – 6:47 min: https://www.youtube.com/watch?v=igjsTjKxkOo

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Aleš: Berač »pod štengami« ...
2028-07-17
Sv. Aleš je neobičajen svetnik: romar, berač, neznanec, spokornik…
O njem so nastale številne legende, ki ga prikazujejo kot neobičajnega svetnika.

Iz življenja …
Rodil se je v 4. stoletju v bogati in pobožni družini v Rimu kot sin edinec. Bil je bogat, lep in mlad, ko si je našel zaročenko. A iz ljubezni do Jezusa Kristusa je na sam poročni dan zapustil svojo družino in zaročenko, ter se posvetil romanjem v različna svetovna svetišča.
Tako je na vzhodu prišel do znamenite Edese v Mezopotamiji, kjer je kot berač živel v zatajevanju samega sebe – v postu in molitvi.
Ko so ga tamkajšnji ljudje zaradi spokorniškega življenja začeli častiti kot svetnika, se je Aleš po dolgih 17 letih vrnil v Rim.
V Rimu ga ni nihče prepoznal. Tako je 17 let živel kot berač v hiši svojih staršev pod stopnicami, ne da bi se jim dal spoznati.
Ko je leta 417 umrl, so vsi cerkveni zvonovi v Rimu začeli zvoniti sami od sebe. Šele tedaj so ga starši prepoznali in ga še enkrat objokovali. Pri njem so našli dokument, v katerem je opisal svoje romarsko in puščavniško življenje. Slovesno je bil pokopan v Rimu v cerkvi na Aventinskem griču, ki je danes njemu posvečena. Danes so v tej baziliki najbolj svečane poroke.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo kot asketa z brado, najpogosteje pa kot berača pod stopnicami v očetovi hiši.

Zavetnik
Sv. Aleš je zavetnik romarjev, beračev; priprošnjik proti slabemu vremenu, potresom, nalezljivim boleznim in kugi.

Gradiva:

Sv. Aleš – MOLITEV (v ang.) – 1:02 min: https://www.youtube.com/watch?v=7yV-c588MQ0

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Arnulf: Zavetnik pivovarjev
2028-07-18
Sv. Arnulf je bil poročen državnik, škof in na koncu puščavnik.

Iz življenja …
Sv. Arnulf se je rodil okoli leta 582 v bogati in pobožni plemiški družini v okolici mesta Nancy v Franciji. Po očetovi strani je bil v sorodu s sv. Gregorjem, mati pa je bila hči švabskega vojvode. Bil je bister in nadarjen mladenič neoporečnega moralnega vedenja, ki se je hitro povzpel v državi.
Poročil se je s pobožnim in plemenitim dekletom ter imel z njo dva sina. Upošteval in cenil ga je tudi mogočni državni upravnik Pipin starejši.
Da bi imel med škofi prepričanega zagovornika, je Pipin predlagal, da si v mestu Metzu izberejo za škofa sv. Arnulfa. Ta je z ženinim soglasjem, ki je odšla v samostan, to tudi postal. Kot škof si je še bolj prizadeval za molitev in spokornost, zato je veliko truda vložil v boljšo duhovniško vzgojo in prenovo Cerkve. Stežka, a postopoma mu je vendarle uspelo, da je v družbi uveljavil bolj krščanski red.
Pozneje, ko je našel vrednega naslednika za svoje škofovsko mesto, se je odločil, da se škofiji odpove in zaživi tiho in skrito življenje v samostanu Remiremont v južni Loreni. Razdal je svoje premoženje in se kot puščavnik naselil v celici blizu gobavcev. Zadnja leta svojega življenja je stregel tem revežem.
Umrl je 18. julija 641 v Remiremontu v Franciji.

Zavetnik
Sv. Arnulf je zavetnik pivovarjev in mlinarjev.

Sveta Makrina Mlajša: Sestra dveh svetniških bratov
2028-07-19
19. julija goduje sv. Makrina Mlajša, starejša sestra sv. Bazilija Velikega in sv. Gregorja iz Nise.

Iz življenja …
Rodila se je leta 327 v Cezareji v današnji Turčiji (Mala Azija).
Po smrti svojega zaročenca se je z materjo umaknila na družinsko posestvo ob reki Iris. Tam je preživela svoje življenje zelo asketsko: v intenzivni molitvi, meditaciji in pokori.
Imela je solidno teološko izobrazbo. Materi je bila v veliko pomoč pri vzgoji mlajših bratov. Ko so ti odrasli, sta obe z materjo preostanek življenja preživeli v samostanu – družinsko posestvo ob Irisu je postalo kraj samostanskega življenja.
Umrla je okoli leta 340.
Kot svetnico se časti tudi njena babica Makrina (starejša), katere godovni dan obhajamo 14. januarja.

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Marjeta Antiohijska: Zakaj z zmajem?
2028-07-20
Če sv. Marjete dan deževalo bo, težko boš pod streho spravil seno. Sv. Marjeta grom in strelo obeta.

Iz življenja …
Sv. Marjeta, ki je v Vzhodni pravoslavni Cerkvi češčena kot velika mučenka sv. Marina, je bila po Zlati legendi hči poganskega duhovnika.
Mati ji je kmalu umrla, zato je imela nanjo velik vpliv neka dojilja, ki jo je krščansko vzgajala.
Ko je njen oče opazil, da je Marjeta sprejela krščanstvo in je svoje devištvo posvetila Bogu, jo je sredi Dioklecijanovega najhujšega preganjanja kristjanov prijavil deželnemu sodniku.
Ta je lepo dekle zaprosil za roko, a ker ga je zavrnila, jo je čakalo še bolj kruto mučenje, kot bi jo sicer.
Vso iznakaženo so jo vrgli v ječo, kjer pa jo je hudič v obliki zmaja poiskal in ji zagrozil, da jo bo požrl, a ga je Marjeta z znakom križa premagala in stopila na njegov vrat – strašno ponižanje za vladarja pekla! Zmaj je zginil, rane pa so se ji čudežno zacelile.
Ker se je po tem veliko ljudi dalo krstiti, jo je deželni sodnik dal obglaviti. To je bilo leta 307.

Zavetnica
Je ena od 14 priprošnjikov v stiski. Je zavetnica kmetov, nosečnic, proti nerodovitnosti, proti boleznim obraza in ranam …

Upodabljanje
Umetniki jo najpogosteje upodabljajo z zmajem na povodcu ter s križem in palmovo vejico v rokah.

Cerkve v Sloveniji
Pri nas je sv. Marjeti posvečenih 47 cerkva (20 župnijskih, 27 podružničnih) ter 3 kapele.
Podrobnejši seznam je v izdelavi.

Gradiva:

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Lovrenc Brindiški: Poslal kapucine v naše kraje
2028-07-21
Kot vrhovni predstojnik kapucinskega reda je poskrbel, da so prišli kapucini tudi v naše kraje: v Gorico, Ljubljano, Sv. Križ na Vipavskem, Škofjo Loko idr.

Iz življenja …
Sv. Lovrenc Brindiški se je rodil 22. julija 1559 v mestu Brindisi na jugu Italije. Zgodaj je ostal brez staršev in pri šestnajstih letih stopil v kapucinski red v Benetkah.
Med študijem v Padovi in Benetkah si je pridobil izjemno teološko znanje in znanje jezikov. Poleg italijanščine in latinščine je tekoče govoril tudi nemško in francosko; dobro je obvladal tudi svetopisemske jezike (grški, sirski, hebrejski).
Ko je končal študij, je bil v svojem redu bratom profesor ter opravljal različne službe. Bil je provincialni minister reda, hkrati pa dober pridigar in vešč v diplomaciji. Zato so mu papeži zaupali pomembne in zaupne naloge.
Obdarjen je bil tudi z mističnimi darovi, predvsem z globoko kontemplacijo. Zelo je častil sveto evharistično skrivnost in imel pisateljski talent. Poleg njegovih pridig velja omeniti Komentar k 1. Mojzesovi knjigi in prvo soočenje z Martinom Lutrom, ki temelji izključno na Svetem pismu.
Umrl je v Lizboni na svoj 60. rojstni dan, verjetno zaradi zastrupitve. Cerkev ga je razglasila za cerkvenega učitelja.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot kapucina s križem ali globoko zatopljenega v molitvi.

Gradiva:

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Marija Magdalena: Apostolka apostolov
2028-07-22
Marija Magdalena je bila navdih mnogim pridigarjem, duhovnim piscem in umetnikom. Pri ljudeh je postala zelo priljubljena svetnica. Veliko žensk nosi njeno ime.
Papež Frančišek je leta 2016 Marijo Magdaleno razglasil za »apostolko apostolov«. Kristus se je njej prvi prikazal po vstajenju, prav tako je bila ona tista, ki je prva oznanila apostolom, da je Kristus vstal.

Iz življenja …
Sv. Marija Magdalena, doma iz Magdale, to je ribiškega mesteca ob Genezareškem jezeru, je omenjena v nekaj evangeljskih odlomkih: Jezus je iz nje izgnal sedem demonov (Lk 8,1,) postala je njegova učenka. Od daleč je opazovala križanje, stala je pod križem, pomagala pri Jezusovem pogrebu in na velikonočno jutro odkrila prazen grob. Vstali Gospod se ji je prvi prikazal in postala je prva oznanjevalka njegovega vstajenja apostolom.
Ker je prva srečala Vstalega, so jo v zgodnji Cerkvi častili kot apostola. Hipolit Rimski jo je imenoval celo »apostolka apostolov«.

Marija Magdalena pa ni bila vedno razumljena kot tako pomemben lik za kristjane. Pravzaprav jo je tradicija dolga stoletja enačila s tisto grešnico in prostitutko, ki je Jezusu s solzami umirala noge (Lk 7,36-50) ali pa z Martino sestro Marijo (Lk 10,38-42). Zdaj je dokazano, da gre za tri različne osebe. Zmota se je začela leta 591, ko je papež Gregor Veliki v velikonočni homiliji te tri žene iz Lukovega evangelija označil za eno in isto osebo zaradi imena Marija.
Zaradi izročila Marije Magdalene kot »grešnice« je leta 1230 nastal red magdalenk, ki je skrbel za »spokorjenke«, do leta 1996 pa so na Irskem delovali magdalenski domovi za sprejem »padlih deklet in žena«.

Upodobitve
Umetniki jo najpogosteje upodabljajo kot spokorjenko z dolgimi razpuščenimi lasmi, s posodo mazilnega olja, s spokornim bičem v rokah in z mrtvaško glavo pred seboj.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Mariji Magdaleni je pri nas posvečenih kar 54 cerkva in ena kapela. Spodaj je podrobnejši seznam.

Sv. Mariji Magdaleni so posvečene naslednje ŽUPNIJSKE CERKVE:

Dramlje (v CE škofiji),
Gore (v KP škofiji),
Javorje (v MB nadškofiji),
Kapela pri Radencih (v MS škofiji),
Maribor – Sv. Magdalena (v MB nadškofiji),
Slivnica pri Celju (v CE škofiji),
Sodražica (v LJ nadškofiji),
Zlato Polje (v LJ nadškofiji).

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Mariji Magdaleni:

ŽUPNIJA (škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Adlešiči (NM škofija)
Plešivica

2.
Bizeljsko (CE škofija)
Orešje

3.
Bohinjska Bistrica (LJ nadškofija)
Brod

4.
Boštanj (NM škofija)
Lukovec

5.
Brezovica (KP škofija)
Kozjane

6.
Cerklje na Gorenjskem (LJ nadškofija)
Pšata

7.
Črnomelj (NM škofija)
Tušev dol (++)

8.
Dravograd (MB nadškofija)
Vrata

9.
Gornji Grad (CE škofija)
Gornji Grad (++)

10.
Gradno (KP škofija)
Krasno

11.
Hrušica (KP škofija)
Podbeže

12.
Ilirska Bistrica (KP škofija)
Koseze

13.
Klanec (KP škofija)
Ocizla

14.
Kočevje (NM škofija)
Klinja vas (++)

15.
Kostanjevica na Krki (NM škofija)
Oštrc

16.
Kostanjevica na Krki (NM škofija)
Ržišče

17.
Kožbana (KP škofija)
Senik

18.
Kranj – Zlato Polje (LJ nadškofija)
Rupa

19.
Kromberk (KP škofija)
Loke (++)

20.
Lozice (KP škofija)
Otošče

21.
Mavčiče (LJ nadškofija)
Praše

22.
Metlika (NM škofija)
Božakovo

23.
Mirna Peč (NM škofija)
Dolnji Globodol (++)

24.
Motnik (LJ nadškofija)
Motnik

25.
Movraž (KP škofija)
Smokvica

26.
Naklo (LJ nadškofija)
Okroglo

27.
Prebold (CE škofija)
Hom

28.
Prem (KP škofija)
Kilovče

29.
Sela pri Šumberku (NM škofija)
Arčelca

30.
Semič (NM škofija)
Rožni dol (++)

31.
Semič (NM škofija)
Sredgora – ohranjen le zvonik

32.
Stari trg ob Kolpi (NM škofija)
Gorenji Radenci (++)

33.
Stična (LJ nadškofija)
Metnaj

34.
Stopiče (NM škofija)
Črmošnjice

35.
Sv. Jedrt nad Laškim (CE škofija)
Govce

36.
Šentlovrenc (NM škofija)
Martinja vas

37.
Šmarje – Sap (LJ nadškofija)
Gornja Slivnica

38.
Šmartno pri Litiji (LJ nadškofija)
Gradišče

39.
Šmartno pri Slovenjem Gradcu (MB nadškofija)
Brda

40.
Velika Dolina (NM škofija)
Jesenice (++)

41.
Višnja gora (LJ nadškofija)
Kriška vas

42.
Volče (KP škofija)
Sela

43.
Vransko (CE škofija)
Ločica

44.
Zagorje (CE škofija)
Zagorje

45.
Zgornji Leskovec (MB nadškofija)
Velika Varnica

46.
Žužemberk (NM škofija)
Reber

KAPELE:

1.
Dobrova (LJ nadškofija)
Dobrova (++)

Gradiva:

Marija Magdalena – FILM (v ang.) – 2:30 min: https://www.youtube.com/watch?v=d385fB-94aU

Marija Magdalena (v ang.) – 3:56 min: https://www.youtube.com/watch?v=qBwyRUZh93c

Sv. Marija Magdalena (v hr.) – 2:18 min: https://www.youtube.com/watch?v=KW0-fNmc-bM

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Brigita Švedska: Sozavetnica Evrope
2028-07-23
Sv. Brigito Švedsko so celo protestanti sprejeli za svojo in jo častijo kot narodno svetnico.

Iz življenja …

Ta izredna žena prihaja iz ugledne švedske družine. Že kot otrok je imela videnje Križanega. Namesto da bi šla v samostan, se je pri štirinajstih letih poročila in z možem imela osem dobro vzgojenih otrok.
Njena hči Katarina Švedska je tudi svetnica (god 24. marca), in je uresničila materino zamisel o ustanovitvi samostana v Vadsteni. Sv. Brigita je namreč v zamaknjenju dobila naročilo, naj tam ustanovi nov red brigitink oz. red presvetega Odrešenika.
Sv. Brigita je po moževi smrti veliko sodelovala v javnem življenju Evrope tistega časa. Posredovala v konfliktih med vladarji in uspela zgraditi mir. Zavzemala se je za vrnitev papeža iz Avignona v Rim. Bila je velika romarica in obiskala celo Sveto deželo.
Zadnja leta svojega življenja je preživela v Rimu, kjer je leta 1373 umrla med sv. mašo. Svoje duhovne izkušnje je zapisala v knjigi Razodetja.
Papež sv. Janez Pavel II. jo je razglasil za sozavetnico Evrope.

Upodobitve
Umetniki jo najpogosteje upodabljajo kot redovnico s knjigo, peresom, srcem ali klečečo pred križem in mistično zamaknjeno.

Zavetnica
Sv. Brigita je zavetnica Švedske in Evrope, romarjev in vdov, priprošnjica za srečno zadnjo uro.

Gradiva:

Sv. Brigita Švedska (v ang.) – 2:06 min: https://www.youtube.com/watch?v=6Qnaf354tA8

Sv. Brigita Švedska (v hr.) – 3:44 min: https://www.youtube.com/watch?v=5AI2O-Vv6ao

Sv. Brigita Švedska (v hr.) – 11:39 min: https://www.youtube.com/watch?v=FhzJnbO2AX8

Sv. Brigita Švedska (v ang.) – 12:52 min: https://www.youtube.com/watch?v=VmFl8poDj-U

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Krištof: Zavetnik voznikov
2028-07-24
Na Krištofovo nedeljo (nedeljo, najbližjo godu sv. Krištofa) je pri nas od leta 1987 darovanje za vozila pod geslom »Za vsak srečno prevožen kilometer en stotin«, namenjeno misijonarjem.

Iz življenja …
O sv. Krištofu z gotovostjo vemo le, da je bil med preganjanjem kristjanov okoli leta 250 za časa vladanja cesarja Decija pretrpel mučeniško smrt.
Častijo ga na Vzhodu in Zahodu. Ko se je v 12. stoletju zaradi kuge njegovo češčenje močno razširilo, je v zvezi k njim nastalo veliko legend.
V enajstem stoletju je nastala legenda, ki je temelj umetnikom za njegovo upodabljanje. Kot velikan s poganskim imenom Offer je iskal najmočnejšega vladarja, ki bi mu služil; a ni našel nikogar, ki bi se ne bal še pred močnejšim. Puščavnik ga je seznanil z brezmejno Božjo močjo, ki bi se ji moral podrediti kot brodnik. Ko je nekoč prenesel otroka čez deročo reko, je čutil, da postaja čedalje težje, tako da ga je komaj prinesel na drugi breg. Otrok se mu je razkril kot Odrešenik, ki nosi breme celega sveta. Ta je velikana potlačil pod vodo, ga krsti in mu dal ime Kristoforus, kar pomeni nosilec Jezusa Kristusa.

Zavetnik
Zlasti v času kuge je postal eden izmed 14 priprošnjikov v sili. V vernem človeku se je utrdilo zaupanje, da kdor bo zjutraj pogledal podobo svetnika, tisti dan ne bo umrl nagle smrti. Zato je njegov portret mogoče najti na številnih cerkvah. Njegovo češčenje kot zavetnika potnikov pa je novejšega datuma.
Je zavetnik pomorščakov, popotnikov, voznikov, motoristov in letalcev.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo kot velikana s palico, ki čez reko na svoji rami nosi deteta Jezusa s svetom v roki.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Krištofu sta pri nas posvečeni dve podružnični cerkvi, in sicer v župniji Gomilsko v kraju Grajska vas in Laško v kraju Gramen.

Gradiva:

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Jakob Starejši: S školjko v Kompostelo
2028-07-25
Apostola Jakoba Starejšega umetniki upodabljajo kot romarja s palico, torbo, klobukom z romarsko t. i. Jakobovo školjko … Zakaj?

Iz življenja …

Sv. Jakob je bil sin premožnega ribiča Zebedeja in njegove žene Salome (žene, ki je stala ob Jezusovem križu), rojen ob Genezareškem jezeru. Skupaj z bratom Janezom je bil eden izmed prvih štirih apostolov. Zaradi njegovega silovitega značaja, je dal Jezus bratoma vzdevek »sinova groma«. Jakob Starejši, ki ga razlikujemo od Gospodovega brata Jakoba Mlajšega, ker ga je Gospod prej poklical, je spadal poleg poglavarja Petra in svojega brata evangelista Janeza med tiste apostole, ki so bili priča posebnim dogodkom z Jezusom, kot so obuditev Jairove hčere, spremenitev na gori Tabor in molitev na Oljski gori v vrtu Getsemani.
Po izročilu je Jakob oznanjal evangelij v Samariji in Jeruzalemu. Leta 44 ga je kralj Herod Agripa I. dal z mečem usmrtiti (Apd 12,2), kar kaže na to, da je imel pomembno mesto v Jeruzalemski Cerkvi. Tako je bil tudi prvi apostol, ki je pretrpel mučeništvo.
Ko so Arabci v 7. stoletju osvojili Jeruzalem, so njegove kosti prenesli v špansko mesto Santiago de Compostela (Santiago – Sveti Jakob), kjer je še danes znana božja pot. Romanje v Kompostelo je bilo v srednjem veku celo bolj razširjeno kot romanje v Rim ali v Jeruzalem in danes spet privablja nešteto romarjev in popotnikov iz cele Evrope.

Upodobitev
Sv. Jakoba Starejšega umetniki najpogosteje upodabljajo kot romarja s palico, torbo, klobukom z romarsko t. i. Jakobovo školjko ali privezano bučo (steklenico).

Zavetnik
Je zavetnik delavcev, lekarnarjev, kmetov in romarjev, jabolk in poljskih pridelkov; priprošnjik za dobro vreme, proti revmi.

Jakobova romarska pot
Informacije o romarski poti so na spletni strani: http://www.jakobova-pot.si/

Cerkve v Sloveniji
Sv. Jakobu je pri nas posvečenih 68 cerkva in 3 kapele. Podrobnejši seznam je spodaj.

Sv. Jakobu so posvečene naslednje ŽUPNIJSKE CERKVE:

Št.
ŽUPNIJA (škofija)

1.
Banja Loka (NM škofija)

2.
Dobrovnik (MS škofija)

3.
Dol pri Hrastniku (CE škofija)

4.
Dolenja Trebuša (KP škofija)

5.
Galicija (CE škofija)

6.
Koprivna (MB nadškofija)

7.
Kostanjevica na Krki (NM škofija)

8.
Ledine (KP škofija)

9.
Leše (LJ nadškofija)

10.
Limbuš (MB nadškofija)

11.
Livek (KP škofija)

12.
Ljubljana – Sv. Jakob (LJ nadškofija)

13.
Mežica (MB nadškofija)

14.
Ormož (MB nadškofija)

15.
Pameče (MB nadškofija)

16.
Podbrezje (LJ nadškofija)

17.
Polica (LJ nadškofija)

18.
Ribno (LJ nadškofija)

19.
Studeno (KP škofija)

20.
Sv. Jakob ob Savi (LJ nadškofija)

21.
Sv. Jakob v Slovenskih Goricah (MB nadškofija)

22.
Škofja Loka (LJ nadškofija)

23.
Štjak (KP škofija)

24.
Vavta vas (NM škofija)

25.
Veliki dol (KP škofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Jakobu:

Št.
ŽUPNIJA (škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Črnomelj (NM škofija)
Naklo (++)

2.
Kamnik (LJ nadškofija)
Samostan

3.
Kočevje (NM škofija)
Koprivnik pri Kočevju

4.
Kolovrat (LJ nadškofija)
Borje

5.
Krka (NM škofija)
Velike Lese

6.
Ljubljana – Šentvid (LJ nadškofija)
Stanežiče

7.
Marijino Celje (KP škofija)
Sveti Jakob

8.
Pišece (CE škofija)
Mali vrh

9.
Podgrad (KP škofija)
Podgrad

10.
Povir (KP škofija)
Povir

11.
Preddvor (LJ nadškofija)
Potoče

12.
Predloka (KP škofija)
Rakitovec

13.
Predloka (KP škofija)
Stepani (++)

14.
Preska (LJ nadškofija)
Petelinec

15.
Radmirje (CE škofija)
Okonina

16.
Senovo (CE škofija)
Šedem

17.
Smlednik (LJ nadškofija)
Hraše

18.
Stari trg pri Ložu (LJ nadškofija)
Pudob

19.
Stopiče (NM škofija)
Hrušica (++)

20.
Suhor (NM škofija)
Bereča vas (++)

21.
Sv. Katarina – Topol (LJ nadškofija)
Brezovica

22.
Sv. Kunigunda na Pohorju (MB nadškofija)
Resnik

23.
Sv. Vid nad Cerknico (LJ nadškofija)
Štrukljeva vas

24.
Šempas (KP škofija)
Ozeljan

25.
Šentjurij – Podkum (LJ nadškofija)
Padež

26.
Šentlovrenc (NM škofija)
Velika Loka

27.
Škocjan pri Novem mestu (NM škofija)
Telče (++)

28.
Škocjan pri Turjaku (LJ nadškofija)
Mali Osolnik

29.
Šmarjeta (NM škofija)
Cerovec

30.
Šmihel (KP škofija)
Narin

31.
Šoštanj (CE škofija)
Topolšica

32.
Št. Peter – Otočec (NM škofija)
Ždinja vas (++)

33.
Tomišelj (LJ nadškofija)
Strahomer

34.
Trebnje (NM škofija)
Vrhtrebnje

35.
Tržišče (NM škofija)
Pavla vas

36.
Velika Dolina (NM škofija)
Ponikva (++)

37.
Velike Lašče (LJ nadškofija)
Mala Slevica

38.
Veljenje – Sv. Marija (CE škofija)
Zabrdo

39.
Višnja gora (LJ nadškofija)
Velika Dobrava

40.
Vrhnika (LJ nadškofija)
Blatna Brezovica (++)

41.
Zagorje ob Savi (LJ nadškofija)
Kotredež

42.
Žusem (CE škofija)
Dobrina

43.
Žužemberk (NM škofija)
Žužemberk

KAPELE:

1.
Izola (KP škofija)
Izola

2.
Koper – stolna župnija Marijinega vnebovzetja (KP škofija)
Koper

3.
Lendava (MS škofija)
Kapca (++)

Gradiva:

Sv. Jakob Starejši (v ang.) – 1:56 min

Sv. Jakob Starejši (v ang.) – 2:00 min

Za otroke ZGODBA o sv. Jakobu Starejšem (v ang.) – 12:50 min

Papež Frančišek se je zahvalil za pogum mlademu fantu s posebnimi potebami, ki je prehodil Jakobovo pot

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Joahim in Ana: Starša Device Marije
2028-07-26
Sv. Joahim in Ana sta po apokrifnih evangelijih starša Device Marije, torej Jezusova ded in babica.

Iz življenja …
Sv. Ana in Joahim, iz rodu kralja Davida, sta bila pravična in pobožna človeka. Kot zakonca sta si zelo želela otrok in za to zaupno molila. Šele na stara leta sta dobila deklico, ki sta ji dala ime Marija (po hebrejsko: Mirjam).
Hvaležna Bogu sta jo še kot malo deklico dala v vzgojo v jeruzalemski tempelj, Joahim pa je kmalu zatem umrl. Upodobitev tako imenovane Ane samotretje z Marijo in detetom Jezusom kaže na to, da je Ana še videla rojstvo svojega vnuka.
Češčenje sv. Ane se je začelo že v prvih stoletjih krščanstva, sv. Joahima pa šele v našem času.
Sv. Ana je priprošnjica za srečno poroko in srečen zakon, obdarjenost z otroki in srečen porod. K njej se zatekajo matere, vdove, gospodinje, delavke … , zato je v cerkvah njej v čast veliko slik in kipov.
Joahim je zavetnik zakoncev.

Upodobitve
Umetniki sv. Ano pogosto upodabljajo kot starejšo ženo s pokrivalom na glavi, kako sede razlaga Mariji »sveto pismo« oz. jo uči; pogostokrat sta Joahim in Ana prikazana skupaj z Marijo. Pogoste so tudi upodobitve Ane samotretje, ki ima ob sebi deklico Marijo, v naročju pa drži Jezuščka. Sv. Joahima umetniki pogosto upodabljajo s košaro z dvema golobčkoma in s palico, kot starčka z Marijo v naročju.

Iz slavospeva na čast sv. Ani

Bodi pozdravljena, Ana, o božje matere mati,
ki si v zveličanje pot prva odprla ljudem.
Hčerko si nam podarila, v katere presvetem naročju
Bog, ki ga svet ne objame, sam si izvolil je dom.
…
Kdor se vate ozre, čelo naj dvigne pogumno,
strah, da bo prosil zaman, v tistem trenutku zbeži.
Hčerka tebi ničesar in hčerki Vnuk ne odreče –
kakor Hči tebe časti, ljubi Bog mater svojó.
(Rudolf Agricola, 15. stol.)
***
Molimo
Nebeški oče, blagoslavljaj vso cerkev in ji nakloni mnogo dobrih staršev,
ki bodo po zgledu svete Ane in Joahima krščansko vzgajali svoje otroke.
Razsvetljuj vse mlade, da se bodo dobro pripravili na družinsko življenje
in po poroki vztrajali v zakonski zvestobi do smrti.
Utrdi s posebno milostjo družinsko življenje pri vseh narodih sveta. Amen.

Gradiva:

Sv. Joahim in Ana, starša Device Marije, god (v hr.) – 2:49 min: https://www.youtube.com/watch?v=2KYWXF9HFOs

Himna k sv. Ani ob SLIKAH (v ang.) – 5:19 min: https://www.youtube.com/watch?v=3ZbICJogJ70

PESEM ob glasbi: Pozdravljena mati, sveta Ana (v hr.) – 3:00 min: https://www.youtube.com/watch?v=hQjh8vSpTGI

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Pantaleon: Zdravnik, pomočnik v stiski
2028-07-27
Zdravnik sv. Pantaleon je priprošnjik v stiski, zavetnik zdravnikov, pomočnik proti glavobolu, izčrpanosti in zapuščenosti … Zakaj?

Iz življenja …

Sv. Pantaleon se je rodil v 3. stoletju v Nikomediji, to je današnjem Izmidu v Turčiji. Že kot otrok je imel dar zdravljenja. Izučil se je pri slavnem cesarskem osebnem zdravniku Evfrozinu, v veri pa ga je poučeval svetniški duhovnik Hermolaj. Postal je osebni zdravnik cesarja Maksimijana.
Ker je zdravil brezplačno, so ga ljubosumni kolegi prijavili kot kristjana. Izročilo pravi, da ga cesar zaradi prijateljstva z njim ni dal mučiti, to je storil njegov naslednik Galerij: Pantaleona so brutalno mučili. Ker pa se ni odpovedal svoji veri, so ga na koncu pribili na drevo z rokama na glavi in ga obglavili. Preden je umrl, je Boga prosil, naj odpusti njegovim mučiteljem.
Umrl je 27. julija 305. Ko je iz njegovih ran namesto krvi priteklo mleko in je drevo postalo polno sadja, so se njegovi krvniki spreobrnili.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo privezanega za drevo; tudi kot mladeniča v dolgem plašču z zdravilsko posodico ali posodico z mazilom v roki.

Zavetnik
Sv. Pantaleon je priprošnjik v stiski, zavetnik Kölna in zavetnik zdravnikov, dojilj in babic, pomočnik proti glavobolu, izčrpanosti in zapuščenosti, proti boleznim goveda.

Gradiva:

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Alfonsa: Prva indijska svetnica
2028-07-28
Papež Benedikt XVI. je leta 2008 Alfonso Brezmadežnega spočetja razglasil za svetnico. S tem je Indija dobila prvo svetnico.

Iz življenja …
Anna Muttathupafathu se je rodila leta 1910 v bogati krščanski družini v Indiji. Ker ji je mati kmalu umrla, jo je vzgajala teta. Mala Ana je bila dosti bolna. Pri trinajstih letih si je v požaru opeka obe nogi, kar je imelo trajne posledice in kar je prekrižalo načrte njene tete, ki jo je želela poročiti.
Anna si je vse skozi želela iti v samostan. Leta 1928 je na godovni dan sv. Alfonsa Ligvorija vstopila v samostan z redovnim imenom Alfonsa Brezmadežnega spočetja, in se izšolala za učiteljico.
Zaradi slabega zdravja so jo predstojnice želele poslati domov, a Alfonsa je vztrajala, tako da je konec leta 1936, ko se ji zdravje izboljšalo, naredila večne zaobljube. Vseskozi je bila slabega zdravja, tako da so ji leta 1940 že podelili zakrament sv. bolniškega maziljenja. Alfonsa se je naučila ljubiti svoje trpljenje, ker je ljubila trpečega Gospoda. Ko se ji je pojavil še tumor, ji ni bilo pomoči.
Umrla je 28. julija 1946, to je deset let po večnih zaobljubah.
Takoj po njenem pogrebu so se v Marijini cerkvi njenega samostana zgodili številni čudeži.
Leta 2008 jo je papež Benedikt XVI. razglasil za svetnico. S tem je Indija dobila prvo svetnico. Bharananganam je postal romarsko mesto, ki Alfonso počasti vsako leto z desetdnevnim festivalom.

Gradivo:

Sv. Alfonsa (v ang.) – 1:35 min: https://www.youtube.com/watch?v=w4yeFpEoEGc

ZGODBA za otroke o sv. Alfonsi (v ang.) – 24:41 min: https://www.youtube.com/watch?v=KS2MbJAQ2Ec

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Marta: Zavetnica gospodinj
2028-07-29
Sv. Marta, zavetnica gospodinj, je starejša sestra Marije in Lazarja iz Betanije, ki sta bila Jezusova prijatelja in občudovalca.

Iz življenja …
V Svetem pismu je sv. Marta omenjena v dveh odlomkih.
Evangelist Luka omenja, kako je Marta stregla Jezusu, ko je bil gost v njihovem domu, medtem ko se je njena sestra Marija od njega učila in tako izvolila dobri del (Lk 10,38-42). To kaže na ravnotežje med aktivnim in kontemplativnim vidikom hoje za Kristusom.
Evangelist Janez Marto omenja v zvezi z Lazarjevim vstajenjem (Jn 11,27). Pred bratovim vstajenjem je Marta v pogovoru z Jezusom na koncu odgovorila: »Da Gospod. Trdno verujem, da si ti Mesija, Božji Sin, ki prihaja na svet.
Prvi odlomek poudari Marto kot pridno in ustrežljivo gospodinjo, drugi pa njeno veliko spoštovanje do Gospoda ter njeno vero v Jezusa, ki se ji je razodel kot »vstajenje in življenje«.
Legenda pravi, da so Marto, Marijo, Lazarja in še tri druge kristjane pregnali do Sredozemskega morja. Vkrcali so jih na razpadajočo ladjo in jih brez mornarjev ter potrebnih stvari za jadranje (brez jader in vesel) porinili v morje, da bi se potopili. Toda po Božjem čudežu so se izkrcali v francoskem pristanišču Marsseil in vso obalo seznanili z Jezusovim naukom. Marta naj bi tu ustanovila samostan, v katerem je živela trideset let do svoje smrti.
Po sv. Marti se imenujejo »sestre sv. Marte«, ki so bile ustanovljene leta 1894 v Kanadi.

Upodobitev

Umetniki sv. Marto upodabljajo kot preprosto ženo z ruto in kuhalnico, šopom ključev, posodico z mazilom oz. blagoslovljeno vodo ali z zmajem.

Zavetnica
Sv. Marta je zavetnica gospodinj, natakaric, kuharic, delavk, peric, hotelskega osebja, kiparjev in slikarjev; priporočajo se ji v smrtni uri.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Marti je posvečena samostanska kapela kapucinov v Kopru.

Gradiva:

Sv. Marta (v ang.) – 3:22 min: https://www.youtube.com/watch?v=ifu0_aOQFPA

Sv. Marta (v hr.) – 3:31 min: https://www.youtube.com/watch?v=5hnSRbLb5To

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Peter Krizolog: Zlatobesedni pridigar
2028-07-30
Sv. Peter Krizolog, škof in cerkveni učitelj, je eden najbolj znanih pridigarjev svojega časa, tako da je dobil častni naziv »chrysologus – zlatobesedni«. Kljub visoki izobrazbi je bil njegov jezik preprost in razumljiv tudi preprostim ljudem.

Iz življenja …
Sv. Peter Krizolog se je rodil okoli leta 380 v mestu Forum Cornelia, danes Imola (Bologna) v Italiji.
Tamkajšnji škof ga je krstil in poskrbel za njegovo izobrazbo ter ga posvetil v diakona. Ko je škofa spremljal v Rim in se tam srečal s papežem Celestinom I., je Peter nanj naredil velik vtis, tako da ga je ta kmalu imenoval za škofa v Raveni, ki je bila takrat prestolnica zahodnega rimskega cesarstva.
Sv. Peter je bil vpliven škof; tesno povezan tako s cesarskim dvorom kot s papežem Leonom Velikim. V njegovem času so bile cerkve v Raveni polne, saj so duhovniki po njegovem vzoru dobro pridigali. Gradil je samostane in cerkve. Škofijo je vodil skoraj dvajset let.
Umrl je leta 450 v domačem kraju Imoli, izčrpan od pastoralnega dela. Za seboj je zapustil okrog 200 govorov in pridig.
Cerkev ga je leta 1729 razglasila za cerkvenega učitelja.

Upodobitve
Sv. Petra Krizologa umetniki najpogosteje upodabljajo v škofovskih oblačilih, s kelihom in hostijo ali pa med študiju Svetega pisma.

Zavetnik
Je zavetnik proti vročini in steklini.

Gradiva:

Sv. Peter Krizlog (v ang.) – 1:56 min: https://www.youtube.com/watch?v=6D3_jGL1hfU

Sv. Peter Krizolog (v hr.) – 2:56 min: https://www.youtube.com/watch?v=1MVcTo3UGDg

Sv. Peter Krizolog (v ang.) – 1:16 min: https://www.youtube.com/watch?v=ys_sZ5oyiAg

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Ignacij Lojolski: Ustanovitelj jezuitov
2028-07-31
Sv. Ignacij, ustanovitelj jezuitov, je zavetnik jezuitov, duhovnih vaj in hiš za duhovne vaje.

Iz življenja …
Sv. Ignacij se je rodil 31. maja 1491 kot najmlajši (trinajsti) otrok v baskovski plemiški družini v Španiji. Pred seboj je imel vojaško kariero, ki pa mu jo je pri tridesetih letih prekinila topovska krogla ob branjenju Pamplone.
V mesecih okrevanja na očetovem gradu so mu prišli pod roke tudi duhovni spisi in legende svetnikov Jakoba de Voragine. V njihovi luči se mu je njegovo dotedanje življenje zdelo površno in nesmiselno.
Po okrevanju je zapustil domači grad v Lojoli in se odpravil na romanja, a v Manresi, kraju v Kataloniji, se je ustavil v jami, kjer je kot puščavnik preživel eno leto v molitvi in askezi. Tu je doživel popolno spreobrnjenje, tu je svojo izkušnjo molitve napisal v knjižici Duhovne vaje, s katero bo pozneje privabil k veri mnogo ljudi in postal zavetnik duhovnih vaj, ki služijo spoznavanju samega sebe in predanosti Jezusu.
Potem je sv. Ignacij spoznal potrebo po študiju latinščine in filozofije. Študiral je v Parizu, kjer je diplomiral iz teologije in doktoriral iz filozofije. Okoli sebe je zbiral skupino sposobnih študentov, s katerimi je na dan Marijinega vnebovzetja leta 1534 na Montmartru naredil zaobljube čistosti in neporočenosti. Tako je nastala Družba Jezusova (jezuiti), ki jo je leta 1540 potrdil papež Pavel III. kot novo redovno družbo. Ignacij jo je vodil in sestavil njene konstitucije. Njegova posebna skrb so bili predvsem tisti, za katere se ni nihče drug zavzemal: reveži, prostitutke, judje ipd.
Ko je sv. Ignacij 31. julija 1556 umrl v Rimu, je bilo že okrog 1000 jezuitov, ki so delovali po vsej Evropi, zahvaljujoč njegovemu velikemu prijatelju sv. Frančišku Ksaverju (god 3. december) pa tudi na daljnem Vzhodu. Leta 1622 je bil skupaj z njim razglašen za svetnika. Njegov grob je v matični cerkvi jezuitskega reda Il Gesù v Rimu.

Upodobitve
Obstajajo njegovi avtentični portreti, naslikani po njegovi posmrtni maski. Umetniki ga najpogosteje upodabljajo v črnem jezuitskem oblačilu ali v mašnem plašču, pogosto nosi znak IHS. Upodabljajo ga tudi s križem, gorečim srcem, tremi žeblji, zmajem, baklo, knjigo.

Zavetnik
Je zavetnik jezuitov, duhovnih vaj in hiš za duhovne vaje, katoliških vojakov, otrok in nosečnic. Priporočajo se mu proti kugi, pred slabo vestjo …

Gradiva:

Sv. Ignacij Lojolski (v ang.) – 5 min: https://www.youtube.com/watch?v=0g0MNdRaMBI

Sv. Ignacij Lojolski (v hr.) – 4:18 min: https://www.youtube.com/watch?v=Pz1qtP0itK4

FILM – Ignacij Lojolski (v ang.) – 1:31 min: https://www.youtube.com/watch?v=qfuaLkKjynI

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Alfonz Ligvorij: Pisec priljubljene božične pesmi, ustanovitelj redemptoristov
2028-08-01
Sv. Alfonz Marija Ligvorij je zavetnik spovednikov in moralnih teologov.
Je avtor besedila in glasbe ene najbolj priljubljenih italijanskih božičnih pesmi Tu scendi dalle stelle (izvaja Bocceli).

Iz življenja …
Rodil se je leta 1696 blizu Neaplja kot najstarejši od osmih otrok bogate plemiške družine. Bil je zelo nadarjen otrok: oboževal je glasbo, poezijo in slikanje.

Pri sedemnajstih letih je doktoriral iz prava in začel uspešno pravno kariero. Z odvetništvom se je ukvarjal vse do svojega tridesetega leta. Tedaj je izgubil eno zelo pomembno pravdo, in sicer zaradi podkupljivosti in krivičnosti sodne dvorane, kar ga je močno prizadelo. Po verskem razmisleku se je proti očetovi volji odločil, da postane duhovnik in začel študirati teologijo.
Postal je zelo goreč škofijski duhovnik v Neaplju. Še zlasti se je posvečal revnim. Za oznanjevanje evangelija preprostemu ljudstvu je ustanovil red presvetega Odrešenika, redovniki pa so se po Odrešeniku imenoval redemptoristi (Odrešenik = lat. Redemptor). Posvečali so se ljudskim misijonom. Sv. Alfonz je sestavil več pastoralnih priročnikov, katekizmov in knjig.
Leta 1762 je postal škof v mestu Santa Aga pri Neaplju. Ljudje so svojega škofa sv. Alfonza imenovali »oče revnih«. Kar trinajst let je potreboval, da je duhovno obnovil to zanemarjeno škofijo, potem pa se je zaradi bolezni upokojil in se posvetil predvsem moralni teologiji in duhovnosti.
Za njim so ostala številna dragocena dela, nekatera so prevedena tudi v slovenščino.
Umrl je leta 1787, star 91 let.

Upodobitve
Obstoji njegov avtentični portret in posmrtna maska. Umetniki ga najpogosteje upodabljajo v črni obleki redemtoristov, z misijonskim križem, rožnim vencem ali peresom v roki.

Zavetnik
Cerkev ga je razglasila za cerkvenega učitelja ter za zavetnika spovednikov in moralnih teologov.

Gradiva:

Življenje sv. Alfonza Ligvorija (v ang.) – 1:54: https://www.youtube.com/watch?v=cUHRyWvnRD4

Sv. Alfonz Ligvorij (v hr.) – 2:26 min: https://www.youtube.com/watch?v=-nlszayJvz0

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Porciunkula: Praznik posvetitve cerkve v Assisiju
2028-08-02
2. avgusta lahko v vseh cerkvah, ki jih upravljajo manjši bratje (frančiškani, minoriti, kapucini), prejmete t. i. porciunkulski odpustek, in sicer če ste tam pri sv. spovedi, sv. maši in prejmete obhajilo ter zmolite Vero, Očenaš, Zdravo Marijo in Slavo Očetu po papeževem namenu.

Devica Marija Angelska – Porciunkula je pravzaprav praznik posvetitve majhne cerkve sv. Marije Angelske v Porciunkuli (pol ure hoda oddaljene od Assisija), ki je danes nameščena pod kupolo v veliki baziliki. Zelo znana je postala po porciunkulskem odpustku.

To cerkev si je sv. Frančišek izprosil kot »delček« od benediktincev, zaradi česar je dobila ime porciunkula (lat. portiuncula = delček). V tej cerkvi je bilo izhodišče za nastanek frančiškanskega reda. V tej cerkvi je sv. Frančišek prebival, v njej je slišal klic, naj živi po evangeliju, v njej je zbiral svoje brate, v njej je izročil redovno obleko sv. Klari, v njej je umrl. Cerkev je posvečena Božji materi Mariji, zato jo je sv. Frančišek imel tako rad, da je dal bratom nalogo, naj je nikoli na zapustijo. Na mistični način je spoznal, da so mu vsi grehi odpuščeni, kar ga je napolnilo z izjemnim veseljem.
Ker se vsi ljudje niso mogli privoščiti dragih romanj v svete kraje, je Frančišek prosil papeža Honorija III., da vsak, ki gre v to cerkev, dobi popolni odpustek, tako imenovan »porciunkulski«. Kasneje se je le-ta razširil na vse cerkve, ki jih upravljajo manjši bratje.

Gradiva:

Porciunkula – kraji v Italiji – 1:02 min: https://www.youtube.com/watch?v=4ZbrZ5Sao-w

Devica Marija Angelska in porciunkulsi odpustek (v hr.) – 4:35 min: https://www.youtube.com/watch?v=9mdCoDOrW14

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Bl. Avguštin Kažotić: Prvi hrvaški blaženi
2028-08-03
Avguštin Kažotić, imenovan tudi Avguštin Trogirski, je prvi hrvaški blaženi.

Iz življenja …
Avguštin Kažotić se je rodil leta 1260 v Trogirju v Dalmaciji vernim staršem. Vstopil je v dominikanski red in študiral v Parizu.
Leta 1303 ga je papež imenoval za zagrebškega škofa. Njegovo vodenje škofije je bilo zelo plodovito. Izboljšal je organizacijo škofije, restavriral je zagrebško stolnico, pogosto je obiskoval župnije svoje škofije, od duhovnikov je zahteval primerno izobrazbo, uredil je bogoslužje, vodil tri sinode, skrbel za duhovno in gmotno dobro prebivalcev … V celotnem kraljestvu je užival velik ugled.
Leta 1318 je odšel k papežu Janezu XXII. v Avignon v Franciji, da bi ga obvestil o kraljevih zlorabah. Ker mu kralj ni dovolil vrnitve v Zagreb, je postal škof v mestu Lucera v Južni Italiji.
Umrl je v sluhu svetosti za posledicami atentata leta 1323 v Luceri v Italiji, kjer je njegov grob. Na njegovem grobu so se zgodili številni čudeži, predvsem ozdravljenja nemih in obsedenih.
Za blaženega je bil razglašen leta 1702. V zadnjem času so jih spet preiskali, in kar daje upanje, da bo razglašen kmalu za svetnika.

Gradiva:

Bl. Avguštin Kažotić (v hr.) – 4:13 min: https://www.youtube.com/watch?v=TuCt2ZctHts

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez Vianney: Arški župnik
2028-08-04
Sv. Janez Marija Vianney je znan kot arški župnik.

Iz življenja …
Sv. Janez Vianney se je rodil leta 1786 v kmečki družini v Franciji. Že kot deček je bil zelo pobožen.
Želel je postati duhovnik, toda šola mu je predstavljala veliko oviro, saj mu ni šla dobro; ni in ni mogel opraviti izpitov. Z molitvijo, marljivostjo in pomočjo drugih mu je vendarle uspelo opraviti izpite, tako da je leta 1815 prejel mašniško posvečenje. Njegova pobožnost je odtehtala njegove intelektualne sposobnosti!
Škof ga je imenoval za kaplana pri duhovniku Karolu Balleyu, ki mu je bil že prej v oporo, da bi ga še bolj uvedel v duhovniško in pastoralno delo.
Leta 1818 je bil sv. Janez Vianney imenovan za župnika majhne in duhovno zanemarjene župnije Ars blizu Lyona. Takoj je začel opravljati pokoro za župnijo, nenehno je molil, oznanjal in pridigal. In župnija je v enainštiridesetih letih njegovega župnikovanja postala prava duhovna oaza.
Sem so se prihajali spovedovati iz cele Francije in od drugod, saj se je glas o svetosti “arškega župnika” hitro razširil. V spovednici je preživel celo več kot dvanajst ur dnevno.
Imel je namreč dar branja srca, tako da je mnogim pomagal k spreobrnjenju in duhovnem življenju.
Umrl je 4. avgusta 1859, Ars pa je postal romarsko mesto.

Molitev Arškega župnika v težkih zadevah
O mati Jezusova, po tvojih neizmernih bolečinah pri trpljenju in smrti tvojega Božjega Sina in zaradi grenkih solz, ki si jih prelila, te prosim, daruj sveto, z ranami in krvjo prekrito telo našega Božjega Odrešenika, v zedinjenju s tvojimi bolečinami in solzami, Nebeškemu Očetu, za rešitev duš in za milost, za katero te ponižno prosim …
Jezus, Marija, Jožef, ljubim vas, rešite duše, rešite Bogu posvečene. 3-krat

Sv. Janez Vianney je velikokrat rekel, da ta molitev dela čudeže, če jo molimo ponižno in z zaupanjem. Nekoč je pri pridigi rekel:
»To si dobro zapomnite! Kolikor krat sem prejel kakšno milost, sem jo izprosil s to molitvijo. Ta molitev nikoli ne prevara. Amen.«

Upodobitve
Arškega župnika umetniki najpogosteje upodabljajo kot zelo vitkega duhovnika z vijolično štolo.

Zavetnik
Je zavetnik župnikov.

Gradiva:

Sv. Janez Marija Vianney (v hr.) – 3:39 min: https://www.youtube.com/watch?v=fADxjsgSKuQ

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Marija Snežna: Sv. Marija Velika
2028-08-05
Na današnji dan je bila v Rimu posvečena Marijina cerkev sv. Marija Velika.

Odkod ime Marija Snežna?
Ime »snežna« izvira iz legende, da je sredi poletja, 5. avgusta leta 352, sneg pobelil grič Eskvilin v Rimu. Zato je papež Liberij (352-366) na tem mestu zgradil cerkev.

Cerkev je preuredil papež sv. Sikst III. in jo posvetil Božji Materi Mariji v spomin na vesoljni cerkveni zbor v Efezu leta 431. Ta koncil je namreč poudaril, da je Marija res prava Božja Mati in obsodil nauk carigrajskega patriarha Nestorija, ki je to resnico tajil.
Pozneje so cerkev poimenovali sv. Marija Velika, ker je najbolj častna bazilika, ki je posvečena Materi Božji na Zahodu. Bazilika sv. Marije Velike je ena od štirih rimskih bazilik, ki nosijo naziv velika.
Poleg prvih znanih jaslic iz 4. stoletja časte v njej tudi prastaro podobo Matere Božje, ki naj bi jo naslikal sam evangelist sv. Luka. Ta ikona je zaslužna za rešitev Rima pred kugo, znana kot Salus Populi Romani (Rešitev rimskega ljudstva).
V tej cerkvi je verjetno prejel sv. mašniško posvečenje sv. Metod.

Cerkve v Sloveniji

Pri nas je sv. Mariji Snežni posvečenih 18 cerkva in 10 kapel.

Mariji Snežni so posvečene naslednje ŽUPNIJSKE CERKVE:

Trnovo pri Gorici (v KP škofiji),
Gora pri Sodražici (v LJ nadškofiji),
Marija Snežna (v MB nadškofiji,
Solčava (v CE škofiji),
Svetina (v CE škofiji).

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene Mariji Snežni:

Št.
ŽUPNIJA (škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Avče (KP škofija)
Nadavče

2.
Beltinci (MS škofija)
Melinci

3.
Biljana (KP škofija)
Snežeče

4.
Breginj (KP škofija)
Kladje (++)

5.
Goče (KP škofija)
Obelunec

6.
Hinje (NM škofija)
Vrbovec?

7.
Ilirska Bistrica (KP škofija)
Jablanica

8.
Ilirska Bistrica (KP škofija)
Vrbica

9.
Podgorje (KP škofija)
Gradišče

10.
Studeno (KP škofija)
Strmca

11.
Sv. Jurij v Prekmurju (MS škofija)
Fikšinci

12.
Šentvid pri Stični (LJ nadškofija)
Velike Pece

13.
Žužemberk (NM škofija)
Budganja vas

KAPELE:

1.
Borjana (KP škofija)
Borjana (++)

2.
Piran (KP škofija)
Piran

3.
Cerklje na Gorenjskem (LJ nadškofija)
Krvavec

4.
Dovje (LJ nadškofija)
Kredarica

5.
Draga (LJ nadškofija)
Podplanina

6.
Kranj – Šmartin (LJ nadškofija)
Gora Jošt

7.
Kranjska Gora (LJ nadškofija)
Martuljek

8.
Stranje (LJ nadškofija)
Velika Planina

9.
Dobrovnik (MS škofija)
Genterovci (++)

10.
Solčava (CE škofija)
Logarska Dolina

Gradiva:

Posvetitev bazilike sv. Marije Velike (v hr.) – 3:09 min: https://www.youtube.com/watch?v=wmG60Cr6GGM

Marija Snežna (v ang.) – 2:10 min: https://insidethevaticanpilgrimages.com/our_lady_of_the_snows/

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Praznik: Jezusova spremenitev na gori
2028-08-06
Praznik Jezusove spremenitve na gori so na Vzhodu obhajali že konec 4. stoletja, za Zahodno Cerkev pa ga je uvedel papež Kalist III. leta 1457.

Vsebina praznika …
Vsebina praznika se nanaša na evangeljski dogodek o Jezusovi spremenitvi na gori (Mt 17,1-9; Mr 9,2-13; Lk 9,28-36). V njem je zapisano, kako se je Jezus na omenjeno goro odpravil skupaj z apostolom Petrom, Janezom in Jakobom in se tam pred njimi spremenil in jim dal za trenutek videti svoje božanstvo. Ob njem sta se prikazala Mojzes in Elija, dve pomembni osebi iz Stare zaveze; Mojzes kot predstavnik postave, Elija pa prerokov.

Iz Svetega pisma …

Čez šest dni je Jezus vzel s seboj Petra, Jakoba in njegovega brata Janeza in jih peljal na visoko goro, na samo. Vpričo njih se je spremenil. Njegov obraz je zasijal kot sonce in njegova oblačila so postala bela kot luč. In glej, prikazala sta se jim Mojzes in Elija, ki sta govorila z njim. Oglasil pa se je Peter in rekel Jezusu: »Dobro je, da smo tukaj, Gospod! Če hočeš, postavim tu tri šotore; tebi enega, Mojzesu enega in Eliju enega.« Ko je še govoril, jih je obsenčil svetel oblak, in glej, glas iz oblaka je rekel: »Ta je moj ljubljeni Sin, nad katerim imam veselje; njega poslušajte!« Ko so učenci to zaslišali, so padli na obraz in se zelo prestrašili. In Jezus je pristopil, se jih dotaknil in rekel: »Vstanite in ne bojte se!« Ko pa so povzdignili oči, niso videli nikogar razen Jezusa samega. In medtem ko so šli z gore, jim je Jezus zapovedal: »Nikomur ne povejte, kar ste videli, dokler Sin človekov ne bo obujen od mrtvih!« (Mt 17,1-9)

Cerkve v Sloveniji
Pri nas je Gospodovi spremenitvi posvečena kapela v župniji Dobrovnik, ki leži v murskosoboški škofiji.

Gradiva:

Odlomek iz filma Jezus: Jezusova spremenitev (v ang.)- 1:45 min: https://www.youtube.com/watch?v=Pl-6pTDa1yU

Praznik Jezusove spremenitve (v hr.) – 2:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=nKV6uy8JjsY

Jezusova spremenitev (v ang.) – 2:25 min: https://www.youtube.com/watch?v=PAuztgpHcco

Lokacija gore spremenitve (v ang.) – 2:18 min: https://www.youtube.com/watch?v=B6jDW36a3ps

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Kajetan Tienski: Zavetnik tistih, ki iščejo delo
2028-08-07
Sv. Kajetan je ustanovitelj reda regularnih klerikov, ljudsko imenovanih teatinci.

Iz življenja …

Sv. Kajetan se je rodil leta 1480 v Vicenzi v plemiški družini Tiene, s polnim imenom Gaetano da Thiene.
Pri štiriindvajsetih letih je doktoriral iz prava. Ko je opravljal službo ravnatelja papeške pisarne se je odločil za duhovni poklic in pri 37-ih letih prejel mašniško posvečenje. Prizadet nad slabim stanjem krščanskega življenja v mestih je začel razmišljati o ustanovitvi elitne skupine duhovnikov, ki bi živela kakor redovniki. Zamisel je uresničil leta 1524 v Rimu z ustanovitvijo reda regularnih klerikov, ljudsko imenovanih teatinci. Red je bil ustanovljen s ciljem obnove duhovništva in borbe proti protestantizmu in skrbi za bolnike in ranjence. Teatinci so zgledno živeli in se posvečali apostolatu. Odrekli so se lastnini in željam po časteh, kar je bila v tistem času velika skušnjava mnogih duhovnikov. Pogosto so pridigali, maševali in podeljevali zakramente. Ta družba se je hitro širila v druga italijanska mesta: Benetke, Verono, Neapelj.
Sv. Kajetan je umrl v Neaplju leta 1547.

Zavetnik
Sv. Kajetan je zavetnik delavcev, nezaposlenih, tistih, ki iščejo delo.

Gradiva:

Sv. Kajetan (v ang.) – 2:01 min: https://www.youtube.com/watch?v=EE-kcpyqeR8

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Dominik: Ustanovitelj dominikancev
2028-08-08
Sv. Dominika imajo mnogi za začetnika molitve rožnega venca. Toda ali to drži?

Iz življenja …

Sv. Dominik, ustanovitelj dominikancev, se je rodil v plemiški družini v španski vasi Caleruega okoli leta 1170 kot najmlajši od štirih otrok. Po odlični izobrazbi je študiral še teologijo in filozofijo, ter bil posvečen v duhovnika. V njem se je porodila želja, da bi kot misijonar deloval med krivoverci in odpadniki. V njegovem času so se namreč po Evropi kot kuga hitro širila razna krivoverstva (albižani, valdežani, katari), ki so rušila temelje katoliške Cerkve in prave vere.
Nekateri so proti krivovercem v boju za pravo vero nastopali z orožjem, sv. Dominik pa se je boril z drugim »orožjem«: z rožnim vencem, ki mu ga je v videnju zaupala Marija. Mnogi ga imajo zato za začetnika molitve rožnega venca, toda ta molitev je obstajale že pred njim, seveda ne v današnji obliki. Skupaj s svojimi somišljeniki je potoval iz kraja v kraj in pridigal z besedo in zgledom. To njegovo delovanje je pripeljalo do ustanovitve reda bratov pridigarjev (dominikancev), ki ga je Dominik ustanovil leta 1215 v Toulousu.
Potrjen dominikanski red se je hitro razširil po vsej Evropi in je pet let kasneje imel že 70 samostanov in lastne profesorje na univerzah v Parizu in Bologni. Sv. Dominik je potoval po novoustanovljenih samostanih v Španiji, Franciji in Italiji in sam neutrudno pridigal z velikim uspehom.
Umrl je na enem od misijonskim potovanj, in sicer 6. avgusta 1221 v Bologni. Govori se, da je umrl v postelji enega od sobratov, ker svoje sploh ni imel.
Kanoniziran je bil že leta 1234 in počiva v baziliki v Bologni.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo v dominikanski obleki s tonzuro na glavi; s knjigo, lilijo, kamnom, vrabcem, palico in rožnim vencem v rokah. Nad glavo ima zvezdo, pri nogah pa črno-belega psa.

Dominikanci v Sloveniji
Pri nas so dominikanci le še v Petrovčah in Žalcu; včasih pa so imeli samostane še v drugih krajih (Brežice, Ptuj, Koper, Novi Klošter pri Celju). Dominikanke so bile v Studenicah, Velesovem, Radljah in Kopru.

Gradiva:

Sv. Dominik (v ang.) – 5:13 min: https://www.youtube.com/watch?v=QRTL93_jSnI

Zgodovina sv. Dominika (v ang.) – 14:19 min: https://www.youtube.com/watch?v=jWd-RlWAJlM

Sv. Dominik (v hr.) – 4:30 min: https://www.youtube.com/watch?v=8X9mfUylAVI

Zgodba za otroke o sv. Dominiku (v ang.) – 17:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=87V3RolKeug

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Edith Stein: Filozofinja in karmeličanka, umorjena v Auschwitzu
2028-08-09
Mlada Edith Stein se je spraševala: Od kod prihajamo? Kam gremo, ko umremo? Kdo je Bog? …
Po svojem spreobrnjenju ugotavlja: »Bog je resnica. Kdor išče resnico, ta išče Boga, pa če se tega zaveda ali ne.« Prav tako ugotavlja: »Držati se Kristusa – tega ne moremo, ne da bi hkrati hodili za njim.«

Iz življenja …
Edith Stein se je rodila 12. oktobra 1891 na Poljskem kot enajsti, najmlajši otrok judovskih staršev. Čeprav je bila vzgojena po vseh predpisih judovske vere, je mlado Edith svet šole oddaljil od vere. Že pri trinajstih letih je postala ateist. Odločila se je za študij filozofije in doktorirala. Predavala je na številnih univerzah, pisala razprave, govorila osem jezikov in si pridobila velik ugled, a se ni ustavila.
Še naprej je nadaljevala z iskanjem resnice, dokler ni naletela na avtobiografijo sv. Terezije Avilske. Tedaj je doživela popolni preobrat in se pri enaintridesetih letih kljub uspešni karieri in velikemu nasprotovanju matere krstila ter enajst let pozneje (1933) pridružila karmeličankam v Kölnu in prejela ime Terezija Benedikta od Križa.
Hitlerjev vzpon na oblast in preganjanje Judov nista prizanesla niti Edith niti njen sestri Rozi, ki se je prav tako spreobrnila v katoličanko. Leta 1938 se je Edith s pomočjo skupnosti pretihotapila čez mejo na Nizozemsko in bila sprejeta v samostan v Echtu. Tu je začela s pisanjem pomembne študije Znanost križa (Kreuzeswissenschaft), a je ni dokončala.
Aretirali so jo in 9. avgusta leta 1942 usmrtili v plinski celici v koncentracijskem taborišču Auschwitzu.
Sv. papež Janez Pavel II. jo je leta 1998 razglasil za svetnico, naslednje leto pa za sozavetnico Evrope, skupaj s sv. Brigito Švedsko in sv. Katarino Siensko.
»Verovati v svetnika ne pomeni nič drugega, kakor čutiti v njem navzočega Boga.«

(sv. Edith Stein)
Gradiva:

Edith Stein (v ang.) – 3:24 min: https://ocarm.org/en/multimedia/day-saint-edith-stein

Zgodba za otroke o sv. Edith Stein (v ang.) – 1:25 min: https://www.youtube.com/watch?v=1g7i-ffVrks

Edith Stein – ob fotografijah (v ang.) – 4:39 min: https://www.youtube.com/watch?v=qNzuavxBomY

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Lovrenc: Priljubljen šaljivi svetnik
2028-08-10
Sv. Lovrenc, diakon in mučenec, ki se je rodil v 3. stoletju, je postal skozi zgodovini zelo priljubljen svetnik.
Samo v Rimu, kraju njegovega mučeništva, mu je poleg velike bazilike posvečenih še šest »navadnih« cerkva; v Sloveniji mu je posvečenih 51 cerkva in tri kapele. Veliko krajev se ponaša z njegovim imenom. Zakaj tolikšna priljubljenost?
Morda zato, ker je ljudstvo v njegovi življenjski zgodbi poleg številnih sposobnosti in vrlin prepoznalo tudi iznajdljivost in kljubovanje nasilnemu zatiralcu, zaradi katerega je David premagal Goljata.

Iz življenja …
Čeprav je bil sv. Lovrenc še mlad, je postal eden izmed sedmih diakonov papeža Siksta II. Poleg skrbi za uboge in reveže so mu zaupali tudi upravljanje cerkvenega premoženja. Ko je rimski cesar Valerijan začel preganjati kristjane, so prijeli papeža in ga obsodili na smrt. Papežu je le malo pred tem uspelo sv. Lovrencu naročiti, naj vse cerkveno premoženje razdeli najbolj ubogim. Kmalu zatem so prijeli še sv. Lovrenca in mu ukazali, naj jim prinese in izroči cerkveni zaklad. Ta je čez tri dni pripeljal pred cesarja množico rimskih revežev in bolnikov, rekoč, da je tu resnični zaklad Kristusove Cerkve. Cesar je ves besen naročil, naj sv. Lovrenca živega žgejo na ražnju. Ta pa je molil in mučiteljem zaklical, naj ga obrnejo, ker je po eni strani že pečen. Mučeniške smrti je umrl 10. avgusta 258.

Upodobitve
Umetniki sv. Lovrenca upodabljajo kot mladega diakona z ražnjem, mošnjičkom ali kruhom.

Zavetnik
Sv. Lovrenc je zavetnik diakonov, knjižničarjev, arhivarjev, kuharjev in številnih poklicev, ki imajo opravka z ognjem; učencev in študentov, revežev; priprošnjik proti očesnim boleznim, vročici; za dober pridelek, vernih duš v vicah, proti kožnim boleznim in kugi.

Cerkve v Sloveniji
Pri nas je sv. Lovrencu posvečenih 51 cerkva (20 župnijskih, 31 podružničnih) ter tri kapele.
Podrobnejši seznam cerkva po krajih se pripravlja …

Gradiva:

Sv. Lovrenc (v ang.) – 1:56 min: https://www.youtube.com/watch?v=jQ4cHHOQod0

Praznik sv. Lovrenca, diakona in mučenca (v hr.) – 2:56 min: https://www.youtube.com/watch?v=sdQ26tv31GI

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Klara Asiška: Ustanoviteljica klaris, zavetnica televizije
2028-08-11
Sv. Klara, zavetnica klaris idr., je v novejšem času (1958) postala zavetnica telefona in televizije.
Po legendi naj bi na božič leta 1252 iz svoje celice na daljavo spremljala in doživljala praznične obrede.

Iz življenja …
Sv. Klara se je rodila leta 1194 v Assisiju v Italiji v plemiški družini Offrediccio. Imela je še dve mlajši sestri.
Dobila je temeljito versko vzgojo in dobro izobrazbo; tekoče je govorila latinščino in bila spretna v vezenju in gospodinjskih opravilih.
Ko je odslovila snubce, se je po večkratnih srečanjih s sv. Frančiškom Asiškom odločila, da gre po njegovi poti, a oče ji tega ni dovolil.
Leta 1212 ponoči je s pomočjo sv. Frančiška in njegovih spremljevalcev na skrivaj zbežala iz domače hiše in začela živeti redovno življenje. Sv. Frančišek ji je ostrigel dolge lase. Naredila je zaobljube uboštva, čistosti in poslušnosti. Sv. Frančišek jo je sprva namestil v benediktinske samostane, da bi jo zaščitil pred očetovimi nasilnimi poskusi, da bi jo odpeljal domov.
Šele leta 1215 se je sv. Klara skupaj s svojimi sledilkami lahko nastanila pri cerkvici sv. Damijana in ustanovila redovno skupnost žensk, kasneje imenovanih klarise, katerim so se na koncu pridružile tudi njena mati in druge sorodnice. Živele so preprosto in v uboštvu, brez slehernega premoženja.
9. avgusta 1253, le dva dni pred njeno smrtjo, je papež Inocenc IV. potrdil njeno pravilo, ki zahteva klavzuro in strogo uboštvo. Gojijo zlasti češčenje sv. evharistije in Matere Božje.
Ob Klarini smrti je bilo v Evropi že več kot 150 samostanov klaris.
Papež je sv. Klaro že dve leti po njeni smrti razglasil za svetnico.

Upodabljanje

Umetniki sv. Klaro upodabljajo v redovni obleki klaris z vodilom (knjigo), monštranco, križem, ciborijem ali lilijo.

Zavetnica
Sv. Klara, zavetnica klaris idr., je v novejšem času (1958) postala zavetnica telefona in televizije. Po legendi naj bi na božič leta 1252 iz svoje celice na daljavo spremljala in doživljala praznične obrede.

Klarise v Sloveniji
Na slovensko ozemlje so prve klarise prišle že leta 1300. Pri nas je bilo sedem samostanov klaris (v Mekinjah pri Kamniku, v Kopru, Celju, Šentvidu ob Glini na Koroškem, Škofji Loki, Gorici in v Ljubljani), a jih je cesar Jožef II. 1782 ukinil.
Po 200 letih so se klarise znova naselile pri nas, in sicer v Nazarjah in kasneje še v Dolnicah in Turnišču.

Gradiva:

Odlomki in pesem iz FILMA Sv. Frančišek in Klara – v it. (celoten film je na DVD dosegljiv tudi v slov.): https://www.youtube.com/watch?v=rMg5eqBaZtc

Sv. Klara Asiška (v hr.) – 3:28 min: https://www.youtube.com/watch?v=ryYnlq4ocUk

ZA OTROKE – Zgodba o sv. Klari Asiški (v ang.) – 12:48 min: https://www.youtube.com/watch?v=qCVX2vkQMjA

Pripravila: dr. Brigita R. Perše
