Zavod za pastoralno dejavnost Pridi.com

Sveti Frančišek Ksaverij: Zavetnik misijonarjev, poleg apostola Pavla največji misijonar
2027-12-03
Sv. Frančišek Ksaverij je velik svetnik in prvi jezuitski misijonar. Poleg sv. Pavla je največji misijonar v katoliški Cerkvi. Velja za ustanovitelja misijona na Daljnem Vzhodu; apostola Indije in Japonske.

Iz življenja …
Rodil se je leta 1506 na španskem gradu Javieru. Baskovski plemič Frančišek Ksaver je osnovno izobrazbo dobil v svoji domovini, nato pa je odšel na študij v Pariz, kjer je doktoriral. Tam si je sobo delil sv. Petrom Fabrom (god 2. avgust), štiri leta pozneje pa se jima je pridružil še starejši študent sv. Ignacij Lojolski (god 31. julij), nekdanji španski oficir, ki pa se je posvetil molitvi in kmalu oba nagovoril za duhovni poklic ter ustanovil Družbo Jezusovo (jezuite). Često jima je ponavljal, kaj človeku koristi če cel svet pridobi, svojo dušo pa pogubi.
Leta 1541 se je odpravil na prošnjo portugalskega kralja Janeza III. in po naročilu papeža ter sv. Ignacija misijonarit v daljno Indijo, kjer je začel zelo bogato in uspešno misijonsko delo in krstiti na tisoče ljudi. Leta 1549 je kot prvi misijonar prišel na Japonsko, kjer je v Yamaguchi ustanovil krščansko skupnost. Njegov pristop je bil izredno premišljen in uspešen. Preden je začel širiti vero, se je najprej naučil jezik, kulturo in običaje domačinov. Poleg tega je vzpostavljal tudi lokalno vodene misijonske postaje, da je vera ostala živa tudi v njegovi odsotnosti. Od leta 1545 dalje je bilo natisnjenih njegovih 1500 pisem Rimu, kar je sprožilo val navdušenja nad misijoni na Daljnem Vzhodu.
Nazadnje ga je pritegovala Kitajska, a je na poti zbolel za pljučnico in 3. decembra 1552 umrl.

Molitev sv. Frančiška Ksaverija
Zakaj te ljubim, moj Gospod?
Pač ne zato, ker si nebesa mi obljubil,
in ne zato, ker me je strah, da bi pogubil si v peklu dušo in telo, ne ganeta me pekel in nebo.
Le ti me ganeš, moj Gospod, ko gledam te, pribitega na križ, ko vse na tebi je kot ena sama rana.
Le ti me ganeš, ko trpiš, ko žali množica te zapeljana in ko umiraš zame in za vse.
Le to ljubezen občudujem, in ko bi ne bilo nebes, bi ljubil te, in ko bi ne bilo pekla, ne mogel bi žaliti te.
Ko ves se ti darujem, darov za to ne potrebujem,
saj ljubim te samo, ker si Ljubezen sama, vir vse milosti. Amen.

Molitev za spreobrnjenje nevernikov
Večni Bog. Stvarnik vseh stvari, spomni se duš nevernikov,
ki si jih ustvaril in naredil po svoji podobi in sličnosti.
Glej, o Bog, kako se z njimi napolnjuje pekel,
in spomni se, da je za njih zveličanje tvoj Sin trpel najgroznejšo smrt.
Ne dopusti več, prosim te, Gospod, da bi neverniki tvojega Sina zaničevali,
ampak naj te tolažijo molitve pravičnih in Cerkve, neveste tvojega presvetega Sina.
Spominjaj se le svojega usmiljenja, pozabi na njih malikovanje in nevero
in stori, da slednjič tudi oni spoznajo Njega, ki si ga ti poslal,
Gospoda Jezusa Kristusa, ki je naše rešenje, življenje in vstajenje
– Njega, po katerem smo odrešeni in oproščeni,
ki mu bodi čast in slava vekomaj! Amen.

Zavetnik
Je zavetnik vseh misijonov in misijonarjev, katoliškega tiska, pomorščakov; je pomočnik za srednjo zadnjo uro, proti nevihti in kugi.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo s križem in gorečim srcem, med pridiganjem ali krščevanjem ali pa kot umirajočega s pogledom na Kitajsko.

Molimo
Vsemogočni Bog,
z oznanjevanjem evangelija je sveti Frančišek Ksaver
privedel k tebi mnoge vzhodne narode.
Podeli nam enako gorečnost za vero,
da bo tvoja Cerkev v vsakem kraju rasla. Amen.

Gradiva:

Sv. Frančišek Ksaverij (v hr.) – 4:37 min: https://www.youtube.com/watch?v=9kmIMRygP1M

Sv. Frančišek Ksaverij (v ang.) – 3:21 min: https://www.youtube.com/watch?v=rRvI9iYVcRU

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Bibijana: Iz svetniške družine
2027-12-02
Sv. Bibijana iz ugledne krščanske rimske družine je v času cesarja Julijana pretrpela mučeniško smrt zaradi vere. O njenem mučeništvu pripoveduje legenda iz 7. stoletja.

Iz življenja …
Rodila se je v Rimu leta 347 kot hči bogatega cesarskega uradnika sv. Flavijana (god 22. december) , ki ga je zamenjal Apronijan. Ko je izbruhnilo preganjanje kristjanov, ga je Apronijan poslal v izgnanstvo, kjer je umrl, njeno mati sv. Dafrozo (god 4. januar) pa dal obglaviti. Sv. Bibijano in njeno sestro sv. Demetrijo (god 21. junij) je želel pripraviti k odpadu od krščanske vere, a sta druga drugo hrabrile.
Med krutim zaslišanjem je sv. Demetrija umrla, sv. Bibijana pa je z veliko močjo Duha preživela še nekaj težkih mesecev ječe, v katerih jo je Apronij izpostavljal različnim žalitvam, da bi jo privedel do tega, da bi se odrekla svoji veri. Izročil jo je celo v roke zapeljivki, da bi jo zapeljala v greh, a sv. Bibijana je ohranila čistost in trdno vero. Mirno je prestala še zadnje okrutno mučenje, ko so jo privezali k stebru in bičali do smrti. Umrla je leta 363 v Rimu.

Zavetnica
Je zavetnica neporočenih žensk in žrtev mučenja; proti nezgodam.

Upodobitve
Umetniki jo najpogosteje upodabljajo s s tančico in krono, mučeniško palmo, mečem, knjigo in plugom.

Gradiva:

Sv. Bibiana, v ang. (1,33 min)

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Karel de Foucauld: Sam postal živi evangelij
2027-12-01
“Charles mali Jezusov brat”, kakor se je sam imenoval, je ustanovitelj skupnosti malih Jezusovih bratov in sester.
Evangelij je živel tako močno, da je sam postal živi evangelij.

Iz življenja …
Sv. Karel de Foucauld (Charles de Foucauld) je bil rojen 1858 v bogati družini v Strasbourgu. Pri šestih letih je osirotel. Njega in njegovo sestro je vzgajal stari oče. Kot otrok je bil zelo veren, kasneje pa je živel precej razuzdano, čemur se ni odrekel tudi kot častnik v francoski vojski, in zaradi česar so ga iz vojske nečastno odpustili. Med ekspedicijo po severni Afriki, ko je živel kot pustolovski raziskovalec in prevajalec, se je navdušil nad tišino veličastne puščave in doživel spreobrnjenje. Vstopil je v sirski samostan trapistov, ki ga je po sedmih letih zapustil, da bi živel bolj ubožno in preprosto. Tri leta je v Nazaretu živel puščavniško življenje; veliko je molil in premišljeval evangelij. V tem času je spoznal svoj klic za duhovnika in se vrnil v Francijo študirati teologijo.
Leta 1901 je bil posvečen v duhovnika, nato pa je odšel misijonariti v alžirsko Saharo, kjer je ustanovil novo skupnost v upanju, da se mu bo kdo pridružil. Čutil je, da je poklican za delovanje med najbolj ubogimi in zapuščenimi. Za življenjsko geslo si je izbral besedi Jesus Caritas, za simbol pa srce in križ nad njim. Vsak dan je enajst ur molil, šest ur delal in le nekaj ur spal. Temelj njegove duhovnosti je bila telesna povezanost z Jezusom v evangeliju, evharistiji in na križu. Odpoved neposrednemu misijonarskemu delu in iskreno zanimanje za ljudi okoli sebe – med drugim je izdelal slovar njihovega jezika – sta mu prislužila spoštovanje tamkajšnjih ljudi.
Ponoči 1. decembra 1916 je bil v roparskem napadu ustreljen in umorjen.

Nova skupnost
Njegova želja po ustanovitvi nove skupnosti se je uresničila leta 1933 z ustanovitvijo “malih Jezusovih bratov”; šest let kasneje so sledile “male Jezusove sestre”. Po njegovem zgledu živijo med ljudmi, se preživljajo z delom svojih rok in z življenjskim zgledom v svojo okolico prenašajo dobro novico. Skoraj 20 drugih skupnosti se sklicuje na njegovo duhovnost.

Upodobitve
Ohranjenih je nekaj njegovih fotografij, na katerih je kot bradati mož oblečen v belo redovno obleko malih Jezusovih bratov z vezenim rdečim srcem in križem na prsih.

Zavetnik
Sv. Karel de Foucauld je bil leta 2005 razglašen za blaženega, papež Frančišek ga je maja 2021 razglasil za svetnika.
Je zavetnik malih Jezusovih bratov in sester.

Gradiva:

CITATI o trpljenju in molitvi – Sv. Karel de Foucauld: https://portal.pridi.com/2025/11/17/citati-sv-karla-de-foucauld-o-trpljenju-in-molitvi/

CITATI o Jezusovem trpljenju in šoli molitve v preizkušnji – Sv. Karel de Foucauld: https://portal.pridi.com/2025/11/17/sv-karel-de-foucauld-o-jezusovem-trpljenju-in-soli-molitve-v-preizkusnji/

MISLI ob Kristusovem vstajenju – Sv. Karel de Foucauld: https://portal.pridi.com/2026/03/25/sv-karel-de-foucauld-moj-bog-kako-moram-biti-srecen/

Charles de Foucauld (v ang.) – 8:51 min: https://www.youtube.com/watch?v=fbPFYIuuxq8

Charles de Foucauld (v ang.) – 33:10 min: https://www.youtube.com/watch?v=gxgFgd849NY

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Andrej: Prvi poklicani apostol, glavni zavetnik mariborske nadškofije
2027-11-30
Apostol Andrej ribič, pridigar in mučenec je priljubljen svetnik na slovenskih tleh. Je glavni zavetnik mariborske nadškofije.

Iz življenja …
Apostol Andrej je večkrat omenjen v Svetem pismu: pri pomnožitvi kruha; ko so Grki želeli videti Jezusa ob njegovem slovesnem prihodu v Jeruzalemu.
Po vnebohodu in binkoštih ga Sveto pismo ne omenja več, za razliko od drugih apokrifnih spisov, ki ga pogosto omenjajo.

Iz Svetega pisma
Apostol Andrej je bil brat sv. Simona Petra. Oba sta bila ribiča ob Genezareškem jezeru, živela pa sta v Kafarnaumu. V evangelijih piše, da je bil Andrej prvi izmed apostolov, ki jih je Jezus poklical, zato ga vzhodna Cerkev imenuje Prvopoklicani. Sprva je sledil sv. Janezu Krstniku, ki je oznanjal Mesijev prihod. Ko je Janez Krstnik v Jordanu pokazal na Jezusa in rekel: »Glejte, Božje Jagnje«, sta sv. Andrej in sv. Janez zapustila Krstnika in začela slediti Jezusu. V evangelijih piše, da je sv. Andrej šel do svojega brata Simona, ki se bo pozneje imenoval Peter (Skala), in mu rekel: »Našli smo Mesija« (Jn 1,41).

Po binkoštih
Po binkoštih je Andrej najprej oznanjal veselo oznanilo skupaj s svojim bratom. Kasneje so ga misijonarska potovanja vodila po raznih krajih okoli Črnega morja in v Grčiji, dokler se ni končno ustavil v Patrah, kjer je bil uspešen glasnik vere. Tam so ga ujeli, bičali in pribili na križ v obliki črke X, ki se danes po njem imenuje »Andrejev križ«. Sv. Andrej je namreč prosil, prav tako kakor njegov brat Peter, da bi bil pribit na križ, ki se razlikuje od Jezusovega križa. Na križu je še dva dni v smrtnem boju prisotnim pridigal o Božji ljubezni, potem pa izdihnil. To je bilo 30. novembra leta 62.

V čem nam je zgled?
Apostol Andrej nam je lahko zgled, kako prisluhniti in prepoznati Božji klic. Sv. Andrej se ni bal sprememb, ampak je od Janeza Krstnika prešel k Jezusu. Poleg tega je šel k bratu sv. Simonu Petru in ga povabil, naj hodi za Jezusom. Sv. Andrej je na ta način postal posrednik Božjega sporočila svojim najdražjim.

Upodobitve
Umetniki sv. Andreja najpogosteje upodabljajo z »Andrejevim križem«, mrežo ali vrvjo.

Zavetnik
Je zavetnik ribičev; proti putiki in bolečinam v grlu; priprošnjik za dober zakon.

Cerkve v Sloveniji
Apostolu Andreju je pri nas posvečenih 51 cerkva (16 župnijskih, 35 podružničnih) in 1 kapela, kot je razvidno spodaj.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Andreju:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Črneče (MB nadškofija) – posv. tudi sv. Jakobu

2.
Goče (KP škofija)

3.
Gorjansko (KP škofija)

4.
Opatje selo (KP škofija)

5.
Prvačina (KP škofija)

6.
Ročinj (KP škofija)

7.
Bela Cerkev (NM škofija)

8.
Goriče (LJ nadškofija)

9.
Poljane – Dolenjske Toplice (NM škofija)

10.
Vače (LJ nadškofija)

11.
Bele Vode (CE škofija)

12.
Makole (MB nadškofija)

13.
Sv. Andraž nad Polzelo (CE škofija)

14.
Sv. Andraž v Slovenskih Goricah (MB nadškofija)

15.
Svečina (MB nadškofija)

16.
Sv. Andraž v Halozah – Zgornji Leskovec (MB nadškofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Andreju:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Bizeljsko (CE škofija)
Skale Dramlja

2.
Bled (LJ nadškofija)
Rečica

3.
Cerkno (KP škofija)
Zakriž

4.
Jezersko (LJ nadškofija)
Ravne

5.
Kobarid (KP škofija)
Svino

6.
Koštabona (KP škofija)
Koštabona (++)

7.
Kožbana (KP škofija)
Gluho Vrhovlje

8.
Kranjska gora (LJ nadškofija)
Podkoren

9.
Ljubljana – Kašelj/Zalog (LJ nadškofija)
Kašelj

10.
Moravče (LJ nadškofija)
Sveti Andrej

11.
Mozelj (NM škofija)
Suhi Potok

12.
Olimje (CE škofija)
Nad Olimjem

13.
Pivka (KP škofija)
Slovenska vas

14.
Postojna (KP škofija)
Pri Velikem Otoku

15.
Povir (KP škofija)
Merče (++)

16.
Slavina (KP škofija)
Slovenska vas

17.
Sora (LJ nadškofija)
Gosteče

18.
Stara Cerkev (NM škofija)
Kleče – porušena

19.
Stari trg ob Kolpi (NM škofija)
Prerigelj – porušena

20.
Stari trg ob Kolpi (NM škofija)
Kalvarija

21.
Stari trg pri Ložu (LJ nadškofija)
Zgornje Poljane

22.
Stopiče (NM škofija)
Mali Orehek (++)

23.
Sv. Duh Veliki Trn (NM škofija)
Dalce

24.
Sv. Vid nad Cerknico (LJ nadškofija)
Gornje Otave (++)

25.
Šentjošt nad Horjulom (LJ nadškofija)
Planina

26.
Šentvid pri Stični (LJ nadškofija)
Hrastov dol

27.
Šentvid pri Stični (LJ nadškofija)
Sobrače

28.
Škofja Loka (LJ nadškofija)
Nad Zmincem

29.
Šmartno pod Šmarno goro (LJ nadškofija)
Srednje Gameljne

30.
Šmartno pri Slovenjem Gradcu (MB nadškofija)
Brda

31.
Tomišelj (LJ nadškofija)
Brest

32.
Truške (KP škofija)
Popetre

33.
Tržič (LJ nadškofija)
Tržič

34.
Velenje – Sv. Martin (CE škofija)
Šalek

35.
Zagorje (CE škofija)
Bistrica

KAPELA:

1.
Kočevska Reka (NM škofija)
Kočevska Reka – porušena

Gradiva:

Sv. Andrej (v hr.) – 2:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=0p2EUwsQbH8

Sv. Andrej (v ang.) – 5:37 min: https://study.com/academy/lesson/andrew-the-apostle-biography-facts-death.html

Sv. Andrej – ANIMIRANI FILM ZA OTROKE (v ang.) – 14:05 min: https://www.youtube.com/watch?v=9KA9aW1mY1Q

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Bl. Bernard Frančišek: Prvi apostol Srca Jezusovega v Španiji
2027-11-29
Bl. Bernard Frančišek de Hoyos je prvi apostol Srca Jezusovega v Španiji.

Iz življenja …
Rodil se je leta 1711 v španskem mestu Valladolid.
Zelo mlad, še ne petnajstleten, je vstopil k jezuitom. V času noviciata sta bila za svetnika razglašena dva jezuita, ki sta bila študentom postavljena za vzor: sv. Alojzij Gonzaga in sv. Stanislav Kostka. Bl. Bernard je bil zelo dober učenec z bogatim duhovnim življenjem.
Pri dvaindvajsetih letih je čutil, da je njegovo poslanstvo širiti češčenje Svetega Srca Jezusovega. Širil je njegove slike in besedila, ustanavljal bratovščine in družbe v čast Srca Jezusovega, prosil, naj govorijo in pridigajo o tem, pisal in naslavljal pisma škofom, celo kralju Filipu V., da bi pri Svetem sedežu podprli predlog za poseben liturgični praznik Srca Jezusovega.
Januarja leta 1735 je bil posvečen v duhovnika, 29. novembra istega leta pa je umrl zaradi tifusa.
Leta 2010 je bil razglašen za blaženega.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo kot mladega jezuita v pobožnem zrenju Srca Jezusovega.

Molimo
Blaženi Bernard Frančišek de Hoyos, ti, ki si imel veselje gledati Presveto Srce Jezusovo in
premišljevati, kako goreče ljubi človeka, svoje stvarstvo, do zadnjega utripa svojega srca,
posreduj pri Kristusu za nas, da bi lahko izkusili varstvo Boga Očeta, ki nam pošilja ljubezen svojega Svetega Duha.
Amen.

Gradivo:

Bl. Bernard Frančišek de Hoyos (v ang.) – 2:02 min: https://gloria.tv/post/DE8e6LcdXx814nc2D8gkwznrE

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Jakob iz Marke: Odličen pridigar in prijatelj ubogih
2027-11-28
Bil je učenec sv. Bernardina Sienskega in odličen pridigar.

Iz življenja …
Rodil se je leta 1394 kot najmlajši izmed osemnajstih otrok v italijanski pokrajini Marke, v kraju Monteprandone. Pri krstu so mu dali ime Dominik. V Perugi je študiral pravo, kjer se je lahko srečal s sv. Janezom Kapistranom.
Potem ga je pot vodila v Assisi, do Porcijunkule, kjer je leta 1415 vstopil v noviciat reda manjših bratov, in kjer je dobil redovno ime Jakob. Po končanem študiju teologije je bil posvečen v duhovnika. Spal je tri ure na dan. Živel je tako ostro in spokorno, da ga je celo njegov učitelj sv. Bernardin Sienski opominjal k večji zmernosti. Veliko je bral in študiral.
Izkazal se je kot dober pridigar, zato je neutrudno potoval po italijanskih deželan in oznanjal. Sčasoma se je področje njegove dejavnosti razširilo tudi na druge evropske dežele. Bil je pridigar spokornosti, velik prijatelj in zagovornik ubogih. Prizadeval si je za ustanovitev posojilnic, s katerimi so pomagali revnim in jih tako rešili oderuških obresti raznih »bančnikov«.
Leta 1456 je pomagal sv. Janezu Kapistranu v obrambi Beograda pred Turki. Papeži so mu zaupali službe apostolskega nuncija in generalnega vizitatorja. Spodbujal je prenovo reda manjših bratov k bolj zavzetemu življenju v duhu sv. Frančiška.
Umrl je 28. novembra leta 1476 v Neaplju, njegov grob pa je v cerkvi sv. Marije Nove v Neaplju.

Molimo
O Bog, ti hočeš, da bi se duše zveličale in grešniki vrnili na pot kreposti.
Sv. Jakoba iz Marke si napravil za odličnega oznanjevalca evangelija.
Po njegovi priprošnji naj dosežemo odpuščanje grehov in večno zveličanje.
Po Kristusu našem Gospodu. Amen.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo kot frančiškana s knjigo in kelihom.

Gradiva:

Sv. Jakob iz Marke (v hr.) – 2:31 min: https://www.youtube.com/watch?v=t1UGwZOlkm0

Sv. Jakob iz Marke (v ang.) – 1:25 min: https://www.youtube.com/watch?v=3SgDinnVEuE

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Virgil: Apostol Karantanije, zavetnik Slovenije
2027-11-27
Danes se spominjamo sv. Virgila, benediktinskega meniha in salzburškega škofa, ki je pomemben za nas Slovence.

Iz življenja …
Sv. Virgil je bil rojen okoli leta 700 v plemiški družini na Irskem. V mladosti je bil deležen najboljše izobrazbe in odraščal v opatiji. Leta 743 se je v njem prebudila velika želja, da bi bil misijonar in še istega leta zapustil rodni otok …
Najprej je kot menih oznanjal evangelij v Franciji, nato pa na Bavarskem, Koroškem, Štajerskem in v Panoniji. Po mučeniški smrti sv. Bonifacija, apostola Nemčije, je bil leta 755 posvečen za škofa v Salzburgu, v današnji Avstriji.
Sv. Virgil je bil eden najbolj učenih mož svojega časa. V matematičnih znanostih je bil tako dober, da so ga rojaki imenovali kar »geometer«. Znan je bil tudi po svojih literarnih dejavnostih.
Ustanovil je več benediktinskih samostanov, ki so postali pomembna živa središča duhovnega življenja in kulture.
Sv. Virgil je na prošnjo karantanskega kneza Boruta okrog leta 755 poslal sv. Modesta s skupino duhovnikov na Koroško, ki si je izbral sedež pri Gospe Sveti. Zaradi te okoliščine je dobil naziv »apostol Koroške (Karantanije)«. Njegova blaga »irska« metoda misijonarjenja je našim deželam prinesla krščanstvo brez meča in nasilja, s poukom in naukom. Upošteval je ljudski jezik in se naslanjal na domače poglavarje.
Arhitektura in umetnost sta se pod sv. Virgilom razcvetela: dokončal je salzburško stolnico in vanjo leta 774 prenesel relikvije sv. Ruperta, prvega škofa tega sedeža.
Svetnik je umrl na svojem škofovskem sedežu v Salzburgu 27. novembra 784. Pokopan je v stolnici.

Upodabljanje
Umetniki sv. Virgila najpogosteje upodabljajo kot škofa z modelom cerkve, posodo za denar ali globus. Največkrat ga upodabljajo skupaj s sv. Rupertom, kateri ima ob sebi sod soli.

Zavetnik
Sv. Virgil je zavetnik Koroške, Slovenije, skupaj s sv. Rupertom pa tudi Salzburga. Je zavetnik otrok.
Sv. Virgil, prosi za nas!

Gradiva:

Sv. Virgil (v hr.) – 2:35 min: https://www.youtube.com/watch?v=5ifoKBFZpL0

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Leonard: Zavetnik ljudskih misijonarjev
2027-11-26
Sv. Leonard Portomavriški je največji pridigar 18. stoletja. Močno je pospeševal Marijino češčenje in pobožnost križevega pota.

Iz življenja …
Rodil se je leta 1676 v italijanskem mestu Porto Maurizio, blizu današnjega San Rema. Pri krstu so mu dali ime Pavel Hieronim. V Rimu je najprej študiral medicino, pozneje pa na Gregoriani, kjer se je leta 1696 pridružil prenovljenemu frančiškanskemu redu manjših bratov in dobil ime Leonard. Frančiškanski red ima danes tri moške veje (frančiškani, minoriti, kapucini). Leta 1702 je bil posvečen v duhovnika.
Kot frančiškan se je odločil za strožji način življenja, vdan molitvi in kontemplaciji, velik asket in spokornik. Več kot štiri desetletja je vodil ljudske misijone in bil znan pridigar. O njem je sv. Alfonz Ligvorij (god 1. avgust) izjavil: »Je največji pridigar našega stoletja«. Ljudje so ga radi poslušali, čeprav jim je kazal ogledalo njihovih napak. Celo z vozički so mu vozili bolnike.
V jubilejnem letu 1750 je pridigal v Rimu, postavljal križe na javnih mestih, celo v rimskem Koloseju. Sam je poskrbel za skoraj šesto križevih potov po Italiji, kot uspešen pripomoček za krepostno življenje. Prizadeval si je za razglasitev dogme o Marijinem brezmadežnem spočetju.
Umrl je kmalu po velikem jubileju, 26. novembra 1751 v petinsedemdesetem letu starosti v samostanu sv. Bonaventrure v Rimu, kjer še danes časte križ, ki ga je nosil pri spokornih procesijah.

Upodobitve
Sv. Leonarda umetniki upodabljajo kot frančiškana s križem in mrtvaško glavo, ali kako pridiga množici ljudi.

Zavetnik
Je zavetnik ljudskih misijonarjev.

Gradiva:

Sv. Leonard (v hr.) – 2:51 min: https://www.youtube.com/watch?v=4Toie2egGYM

Misli sv. Leonarda Portomavriškega

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Katarina Aleksandrijska: Ena izmed 14-ih pomočnikov v stiski
2027-11-25
Sv. Katarina Aleksandrijska je ena izmed 14-ih pomočnikov v stiski. Spomin nanjo je ohranjen tudi v naših ljudskih pesmih.

Iz življenja …
Njen življenjepis je prepleten z legendami, ki jo prikazujejo v zelo lepi podobi.
Sv. Katarina je živela v 3. stoletju v Aleksandriji v Egiptu. Bila je iz ugledne družine, nekateri pravijo, da celo iz kraljevske. Bila je zelo lepa in izobražena o delih največjih filozofov in antičnih učiteljev. O krščanski veri jo je poučil puščavnik in jo krstil. To je bil čas treh cesarjev, ki so si razdelili veliko rimsko cesarstvo. Aleksandrija se je nahajala v cesarstvu Maksimina II., ki je preganjal kristjane. Sv. Katarina je pred cesarjem protestirala, ker preganja kristjane.
Da bi jo spametoval, jo je cesar postavil pred učene filozofe in govornike, sam pa ji obljubljal darila in jo celo zasnubil. Ker je sv. Katarina vse učene može prepričala za krščanske vrednote, jih je cesar dal usmrtiti, njo pa mučiti. Ker se ni želela odpovedati krščanski veri, jo je obsodil na smrt s kolesi.
Njeno telo so angeli odnesli na Sinaj, kjer je še danes samostan, ki je posvečen njej in kjer iz njenega groba teče zdravilno olje.

Zavetnica
Sv. Katarina je zavetnica samskih deklet nad 25 let, univerz in študentov, filozofov, znanstvenikov, teologov, braniteljev vere, tiskarjev, knjižničarjev in številnih drugih poklicev. Je priprošnjica v raznih boleznih (migrena, jecljanje …).

Upodobitve
Umetniki sv. Katarino najpogosteje prikazujejo s kolesom, mečem in palmo.

Cerkve v Sloveniji
Pri nas je sv. Katarini posvečenih 32 cerkva, od tega osem župnijskih, kot je razvidno iz spodnje tabele.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Katarini:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Borjana (KP škofija)

2.
Branica (KP škofija)

3.
Kapla na Kozjaku (MB nadškofija)

4.
Lendava (MS škofija)

5.
Lom (LJ nadškofija)

6.
Otalež (KP škofija)

7.
Rova (LJ nadškofija)

8.
Sv. Katarina – Topol (LJ nadškofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Katarini:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Branik (KP škofija)
Preserje

2.
Brdo (LJ nadškofija)
Rafolče (++)

3.
Cirkulane (MB nadškofija)
Cirkulane

4.
Dol pri Ljubljani (LJ nadškofija)
Zaboršt

5.
Dole pri Litiji (LJ nadškofija)
Dobovica (++)

6.
Grosuplje (LJ nadškofija)
Mala Stara vas (++)

7.
Laško (CE škofija)
Kuretno

8.
Litija (LJ nadškofija)
Breg

9.
Nova Cerkev (CE škofija)
Lemberg

10.
Polšnik (LJ nadškofija)
Ostrež

11.
Postojna (KP škofija)
Veliki Otok

12.
Radeče (LJ nadškofija)
Jelovo

13.
Rečica ob Savinji (CE škofija)
Lačja vas

14.
Sela pri Šumberku (NM škofija)
Šumberk

15.
Semič (NM škofija)
Brezova Reber (++)

16.
Sv. Ema (CE škofija)
Nezbiše

17.
Sv. Križ – Podbočje (NM škofija)
Frluga

18.
Šenčur (LJ nadškofija)
Srednja vas

19.
Šmihel pri Žužemberku (NM škofija)
Plešivica – razvaline

20.
Štjak (KP škofija)
Tabor – Štjaški

21.
Trbovlje (CE škofija)
Čeče

22.
Vransko (CE škofija)
Čreta

23.
Zasip (LJ nadškofija)
Hom

24.
Zavratec (KP škofija)
Medvedje Brdo

Gradiva:

Sv. Katarina Aleksandrijska (v hr.) – 2:27 min: https://www.youtube.com/watch?v=r23nKNKePHM

Sv. Katarina Aleksandrijska (v ang.) – 2:49 min: https://www.youtube.com/watch?v=5rQh9sraDvY

Zgodba o sv. Katarini Aleksandrijski – animirani FILM (v ang.) – 11:11 min: https://www.youtube.com/watch?v=GCusjGlKVsg

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Andrej Dung Lac: Zavetnik katehetov
2027-11-24
Danes godujejo sv. Andrej Dung Lac in drugi vietnamski mučenci. Ko se je v Vietnamu v 18. stoletju začelo utrjevati in širiti krščanstvo, so se tam začela množična preganjanja kristjanov in mučeništva.

Iz življenja …
Andrej Dung je bil rojen leta 1795 v revni nekrščanski družini v Vietnamu. Tri leta je bil katehet, potem pa se je odločil, da za duhovniški poklic. Po študiju teologije je leta 1823 prejel mašniško posvečenje in postal župnik v Ke-Damu. To so bili izjemno nevarni časi, ko je cesar Minh Mang preganjal vse kristjane.
Andrej je bil ujet leta 1835, a je bil po vplačilu odkupnine s strani njegove župnijske skupnosti, ponovno izpuščen. Z novim imenom Lac in novo skupnostjo si je obetal nov začetek. 10. novembra 1839 so ga zopet prijeli in po vplačilu odkupnine ponovno izpustili. Kmalu so ga prijeli tudi tretjič, a tokrat deportirali v zapor v Hanoju, kjer so 21. decembra 1839 po daljšem mučenju obglavili.

Razglašeni za svete
Andrej Dung Lac je bil leta 1900 razglašen za blaženega. Leta 1988 ga je sv. papež Janez Pavel II. (god 22. oktober) razglasil za svetnika, skupaj s 116 drugimi vietnamskimi žrtvami preganjanja od 16. do 19. stoletja. Med njimi je osem škofov, 50 duhovnikov in 59 laikov vseh stanov in starosti.
Odkar so komunisti prevzeli oblast v severnem in kasneje južnem Vietnamu, so bili številni kristjani preganjani in mučeni. Šele čas bo pokazal, kaj se je v tistem obdobju dejansko dogajalo v Cerkvi v Vietnamu.

Zavetnik
Je zavetnik Vietnama, katehetov, katehumenov in misijonarjev.

Gradiva:

Sv. Andrej Dung-Lac in drugi vietnamski mučenci (v hr.) 2:31 min: https://www.youtube.com/watch?v=IQ5xyhlVkq8

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Klemen Rimski: Učenec apostola Petra in njegov 3. naslednik
2027-11-23
Sv. Klemen Rimski oz. sv. Klemen I. se je rodil sredi 1. stoletja v Rimu. Na čelu Cerkve je bil od leta 92 do 101, kot četrti papež, po sv. Petru, Linu in Anakletu I.

Pisec Prvega Klemenovega pisma Korinčanom
Sv. Klemen se je v zgodovino vpisal predvsem s svojim pismom Korinčanom, ki je eden najstarejših krščanskih spisov. Iz njega je razbrati, da je imela Cerkev v Korintu probleme z nekaterimi prezbiteriji, ki so jih odpustili, in zaradi česar je nastal razkol v občini. Sv. Klemen je kot rimski škof vse vpletene pozval k ponižnosti in edinosti ter naročil, naj odpuščene prezbiterije ponovno zaposlijo.

Iz življenja …
Drugi podatki o njegovem življenju so zelo skopi.
Nekateri ga povezujejo s sv. Pavlom, nekateri neposredno s sv. Petrom. Poleg tega, da je bil četrti papež, je o njem znano le to, da je bil po rodu helenistični Jud ter da je umrl kot mučenec nekje na Vzhodu, kamor ga je izgnal rimski cesar Trajan, ker je spreobrnil mnogo poganov v krščansko vero. Legenda pripoveduje, da so ga vrgli v morje s sidrom okrog vratu.
Slovanska apostola sv. Ciril in Metod sta njegove relikvije našla in jih prinesla v Rim.

Zavetnik
Je zavetnik kamnosekov in mornarjev.

Upodabljanje
Sv. Klemena Rimskega umetniki upodabljajo kot škofa s tiaro, palmovo vejico, jagnjetom, sidrom in knjigo.

Gradiva:

Citati o ljubezni sv. Klemena Rimskega: Ljubezen dela vse v slogi (v slov.)

S svetnikom na ti: Klemen Rimski (v slov.) – Gregor Čušin

Sv. Klemen I. (v hr.) – 2:03 min: https://www.youtube.com/watch?v=qi7XluXvUI0

Sv. Klemen I. (v ang.) – 27:11 min: https://www.youtube.com/watch?v=vy8peEA7Dvg

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Cecilija: Zavetnica cerkvene glasbe, pevcev, glasbil
2027-11-22
Sv. Cecilija je ena najbolj priljubljenih svetnic. Priporočamo ji naše glasbenike, naš glas in glasbila, da bi lahko z njimi polepšali bogoslužje in tako slavili Boga!

Iz življenja …
Podobno kot življenjepisi drugih svetnikov iz prvih krščanskih stoletij, je tudi življenje sv. Cecilije prepleteno s številnimi legendami. Zanesljivo je živela v času papeža sv. Urbana I., to je v 3. stoletju, v Rimu. Pokopana je v Kalistovih katakombah, in to na častnem mestu, poleg grobnice papežev, kar pomeni, da je bila v krščanski skupnosti zelo cenjena.
Mlada in lepa sv. Cecilija, iz premožne družine, se je proti svoji volji poročila s poganom Valerijanom. Prosila ga je, naj sprejme krščansko vero. Ko je na poročno noč videl angela, ki je varoval njeno čistost, se je spreobrnil in se dal krstiti, ter za krščanstvo navdušil tudi svojega brata Tiburcija.
Oba sta pokopavala mučence, kar je v času preganjanja kristjanov veljalo za hud zločin. Ker sta bila izdana, so ju prijeli, mučili in obglavili.
Sv. Cecilija pa je njuni trupli pokopala in s tem padla v nemilost pri oblasteh. Ker se ni želela odpovedati krščanski veri, so jo dali sežgati, a plameni ji niso škodovali, tako da je umrla šele čez tri dni, potem ko so jo poskušali obglaviti. Njen zgled je navdušil in spreobrnil več kot 400 ljudi, ki jih je na Cecilijino prošnjo krstil sv. papež Urban I. (god 19. maj). V tem času je razdelila svoje premoženje, papeža pa prosila, naj njeno hišo spremeni v cerkev.
Umrla je 22. novembra leta 230 v Rimu.

Zakaj je zavetnica glasbe?
Legenda pravi, da med poroko sploh ni slišala glasbenih inštrumentov, ki so igrali, ampak je v svojem srcu pela le »Gospodu«, kateremu se je zaobljubila že kot deklica, kar je cerkvene ljudi spodbudilo, da so sv. Cecilijo izbrali za zavetnico cerkvene glasbe.

Upodobitve
Sv. Cecilijo umetniki najpogosteje upodabljajo z glasbili (orglami, violino) in angeli.

Zavetnica
Sv. Cecilija je od 15. stoletja dalje zavetnica cerkvene glasbe, pevcev in glasbenikov, pesnikov, izdelovalcev instrumentov in orgel.
Molimo
Dobri Oče, prosim, potrdi me v veri,
ki jo je sv. Cecilija izpovedala z mučeniško smrtjo.
Amen.

Gradiva:

Sv. Cecilija (v hr.) – 3:24 min: https://www.youtube.com/watch?v=edL_DjMyRWA

Sv. Cecilija (v ang.) – 2:01 min: https://www.youtube.com/watch?v=SD9QjJcarzI

Zgodba o sv. Ceciliji – ANIMIRANI FILM za OTROKE (v ang.) – 11:11 min: https://www.youtube.com/watch?v=6SddlGXnUfg

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Praznik: Darovanje device Marije
2027-11-21
Darovanje device Marije je pravzaprav spomin, ko je bila 21. novembra leta 543 posvečena cerkev sv. Marije Nove ob jeruzalemskem templju.
Sčasoma se je spomin posvetitve bazilike spremenil v praznik Marijinega darovanja.

O prazniku …
Vzhodni kristjani slovesno praznujejo že od konca 7. stoletja ta praznik »posvetitve«, s katero se je Marija popolnoma darovala Bogu že od prvih trenutkov svojega zemeljskega življenja. Na Zahodu je praznik znan od 11. stoletja dalje. Leta 1472 ga je papež Sikst IV. vpeljal za vso Cerkev.
O darovanju device Marije Sveto pismo ne poroča, pač pa ga omenja Jakobov protoevangelij. V njem je zapisano, da sta Joahim in Ana svojo triletno hči Marijo pripeljala v tempelj, da bi izpolnila zaobljubo, ki sta jo bila naredila v času pred njenim rojstvom. Dolgo namreč nista mogla imeti otrok. Marija se je rodila šele potem, ko se je Ana zaobljubila, da če bo rodila otroka, ga bo darovala službi v templju. Ker je bila molitev uslišana, je bila s tem zaobljuba izpolnjena. Po izročilu je Marija v templju služila vse do dneva Marijine zaroke z Jožefom (god 23. januar). To je že v 8. stoletju v Carigradu postal Marijin god.

Gradiva:

Darovanje device Marije (v ang.) – 1:50 min: https://www.youtube.com/watch?v=kbrkpBNbhaY

Darovanje Marije (v ang.) – 2:02 min: https://www.youtube.com/watch?v=VgyZ9e8YX2M

Foto: zajem zaslona: https://gloria.tv/post/poH3tyNgBSeY2cbj9jYWL6XZ4
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Edmund: Skupaj s sv. Boštjanom proti kugi
2027-11-20
Sv. Edmund je bil zadnji kralj Vzhodne Anglije in mučenec.

Iz življenja …
Sv. Edmund se je rodil na božič leta 841 v saški kraljevi družini. Potem ko se je kralj Oton odpovedal prestolu, ga je na božič leta 855 škof okronal za kralja Vzhodne Anglije. Star je bil le petnajst let, a je vladal zelo modro in pobožno. Skrbel je za revne, zlasti otroke in vdove.
Leta 870 so njegovo kraljestvo napadli poganski danski roparji in jih mnogo poklali. Kralja Edmunda so odpeljali v ujetništvo pred svojega poglavarja. Ker se ni hotel odreči svoji krščanski veri, so ga mučili, golega obesili za drevo, bičali in na koncu prebodli s puščico in obglavili, podobno kot nekoč sv. Boštjana (god 20. januar). To se je zgodilo leta 870.
Pokopan je v Bury Saitu, kjer je danski kralj Knut leta 1020 zgradil veliko opatijo.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot kralja s krono na glavi in šopom puščic v roki. Upodabljajo ga tudi skupaj s sv. Boštjanom, privezanega k drevesu in vsega prebodene s puščicami.

Zavetnik
Sv. Edmund je zavetnik kraljev, žrtev mučenja; priprošnjik proti kugi.

Gradiva:

Mučeništvo sv. Edmunda (v ang.) – 1:37 min: https://www.youtube.com/watch?v=ffV7DYAfQcQ

Sv. Edmund Vzhodne Anglije (v ang.) – 1:29 min: https://www.youtube.com/watch?v=JQRXVlJsbmE

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Matilda: Kristusov slavček
2027-11-19
Sv. Matilda velja za eno glavnih mistikinj in podpornic čaščenja Srca Jezusovega.
Iz življenja …
Sv. Matilda se je rodila leta 1241 na Saškem kot tretja baronova hči. Njena starejša sestra sv. Jedrt (god 16. november) je bila opatinja samostana Helfta. Ko jo je sedemletna Matilda z materjo obiskala, je želela tudi ona postati redovnica.
V samostan je najprej prišla kot učenka, kjer se je izšolala pri sv. Jedrt, nato pa je vstopila v samostan kot redovnica. Sv. Matilda je bila v samostanu njena desna roka. Pela je tako lepo, da so ji rekli »Kristusov slavček«. Redovnice so jo imele rade. Bila je vesele narave, veliko je molila in še posebej goreče častila Srce Jezusovo. Mnogi so jo prosili za nasvet. Imela je videnja in mistična doživetja, ki so jih zapisale redovnice in jih izdale v knjigi Knjiga posebne milosti.
Sv. Matildo so mučile razne bolezni, pa tudi duhovna zapuščenost. Zadnjih osem let je bila večinoma priklenjena na bolniško posteljo.
Umrla je 19. novembra 1299 v Helfti v Nemčiji, stara skoraj 60 let.
Upodobitve
Umetniki sv. Matildo najpogosteje upodabljajo kot redovnico s knjigo, na kateri je golob.
Zavetnica
Sv. Matilda je zavetnica slepih.
Gradiva:

Sv. Matilda (v hr.) – 2:22 min: https://www.youtube.com/watch?v=_Tj7uta81E0

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Roza Filipina Duchesne: Redovnica misijonarka v Ameriki, »ki stalno moli«
2027-11-18
Sv. Roza Filipina Duchesne je delovala kot redovnica misijonarka v Ameriki, kjer so jo imenovali “žena, ki stalno moli”.

Iz življenja …
Rodila se je 29. avgusta 1769 v Grenoblu v Franciji v bogati vplivni družini. Sprva se je šolala v elitnem samostanu Sainte-Marie-d’en-Haut blizu Grenobla, ko pa se je začela zanimati za redovno življenje salezijank, jo je oče vzel iz šole in ji priskrbel številne učitelje, ki so jo poučevali na domu.
Pri devetnajstih letih je na skrivaj brez vednosti staršev vstopila v samostan in tam ostala do francoske revolucije, ko je bil samostan zaprt (1792). Francosko revolucijo je preživela v podeželski hiši svojih staršev in delovala med ljudmi. Ustanovila je šolo za revne otroke, skrbela za bolnike in zapornike. Leta 1801 je pridobila dotrajane samostanske stavbe in poskušala nadaljevati redovno življenje, vendar je zanj pridobila le tri sestre.
Zgradbe je na koncu dala na razpolago redovnicam Svetega Srca Jezusovega. Tako je spoznala njihovo ustanoviteljico sv. Magdaleno Zofijo Barat in postala njena najbližja zaupnica. Vstopila je v to redovno skupnost in leta 1815 dobila nalogo, da ustanovi samostan v Parizu.
Pri 49-ih letih je skupaj s štirimi sestrami odpotovala v Ameriko, in se na koncu ustalila v Missouriju, v mestu St. Charles, kjer so redovnice ustanovile prvi samostan z dekliškimi internati. Do leta 1828 je nastalo šest podružnic, pri čemer so redovnice v pastorali pogosto sodelovale z jezuiti. Ustanavljale so sirotišnice in šole. Leta 1841 je 70-letna predstojnica sv. Roza Filipina spremljala jezuitsko misijo pri Potawatomi v Kansasu. Eno leto je ostala pri Indijancih, ki so jo imenovali Quahkahkanumad, to je »žena, ki stalno moli«. Zadnjih deset let svojega življenja je preživela kot preprosta redovnica v samostanu Sv. Charlesu v majhni sobi ob kapeli.
Umrla je v starosti 83 let.
Leta 1988 jo je papež sv. Janez Pavel II. (god 22. oktober) razglasil za svetnico.

Upodobitve
Sv. Rozo Filipino Duchesne umetniki najpogosteje upodabljajo kot redovnico v črni obleki z belim ovratnikom, rožnim vencem in zemljevidom Amerike.

Zavetnica
Je zavetnica vztrajnosti sredi stisk.

Gradiva:

Sv. Roza Filipina Duchesne (v ang.) – 1:58 min: https://www.youtube.com/watch?v=OPnwaWARORc

Sv. Roza Filipina Duchesne (v ang.) – 19:36 min: https://novenaprayer.com/st-rose-philippine-duchesne-novena/

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Elizabeta Ogrska: Zavetnica dobrodelnih ustanov
2027-11-17
Žena, mati, grofica, dobrotnica, tretjerednica – je pet besed, s katerimi najkrajše opišemo sv. Elizabeto Ogrsko, ki je umrla pri rosnih 24-ih letih.

Iz življenja …
Sv. Elizabeta Ogrska ali Turinška se je rodila leta 1207 kot hči ogrskega kralja Andreju II.
Že kot mala deklica je bila iz političnih razlogov zaročena s turinškim grofom Ludvikom IV. in se preselila na njihov dvor, kjer jo je vzgajala grofica Silvija. Sv. Elizabeta je močno napredovala tudi v duhovnem krščanskem življenju. Poročila se je pri 14-ih letih in srečno živela z možem, s katerim je imela tri otroke. Najmlajšega otroka mož ni več videl, ker je umrl v križarski vojni leta 1227. Sv. Elizabeta se je po moževi smrti še bolj posvečala duhovnemu življenju in pomagala revnim ter bolnim. Možev brat Raspe, ki je prevzel oblast v Turingiji, jo je pregnal z dvora, da bi zagotovil dediščino svojemu sinu. Odvzeli so ji tudi otroke.
Sv. Elizabeta je kot tretjerednica vstopila v Frančiškov red in živela v pokori in siromaštvu.
Umrla je 17. novembra 1231, stara komaj štiriindvajset let v Marburgu, kjer je tudi pokopana.

Upodabljanje
Umetniki jo najpogosteje upodabljajo v knežji ali preprosti obleki s košaro vrtnic ali pri delih usmiljenja. Zakaj z vrtnicami? Legenda pripoveduje, kako je sv. Elizabeta nekoč svojim oskrbovancem nesla kruh v predpasniku in ob srečanju z moževim očetom rekla, da nosi v predpasniku vrtnice. Ker se je ta želel prepričati, je morala predpasnik razširiti, in res je videl dišeče vrtnice v njem.

Zavetnik
Je zavetnica dobrodelnih ustanov, Škofijske Karitas, Elizabetinih društev, tretjerednikov sv. Frančiška, pekov, beračev, bolnih in revnih, po nedolžnem preganjenih, vdov in sirot.

Gradiva:

12 življenjskih pravil svete Elizabete Ogrske, zavetnice Škofijske Karitas

Sv. Elizabeta Ogrska (v hr.) – 2:42 min: https://www.youtube.com/watch?v=oK0Z4shvU3A

Sv. Elizabeta Ogrska. ANIMIRANO ZA OTROKE (v ang.) – 22:45 min: https://www.youtube.com/watch?v=i2fwGRWVyi0

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Marjeta Škotska: Zavetnica velikih družin, spreobrnila svojega moža h krščanstvu
2027-11-16
Žena, mati, kraljica, dobrotnica – so štiri besede, s katerimi najkrajše opišemo sv. Marjeto Škotsko, ki je vse življenje preživela v izgnanstvu in spreobrnila svojega moža h krščanstvu.

Iz življenja …
Marjeta Škotska se je rodila okoli leta 1045 v Reski na Madžarskem na gradu svoje tete, madžarske kraljice, kamor se je njen oče, angleški kralj Edvard II. zatekel. Ko je bila mala Marjeta stara okrog deset let, so se angleške politične razmere toliko uredile, da se je njena družina vrnila domov, a le za kratek čas. Kmalu se je morala ponovno umakniti, tokrat na Škotsko.
Tam se je pri 24-ih letih poročila z nepismenim poganskim škotskim kraljem Malkolmom III.. Njegovo srce je omehčal blagodejen krščanski Marjetin vpliv, tako da se je spreobrnil in postal izredno občutljiv za krivice, usmiljen in velikodušen. Rodilo se jima je šest sinov in dve hčerki. Trije njuni sinovi so postali škotski kralji. Svojemu možu je vsa načitana pomagala tudi pri težjih vodstvenih stvareh dežele. Ljubil in cenil jo je.
Poleg ljubečega zakonskega in družinskega življenja je kraljevi par našel dovolj časa in sredstev, da je skrbel za svoje podanike, še zlasti za revne. Vsi so ju spoštovali. Na smrtni postelji je sv. Marjeta izvedela, da sta v boju z Angleži padla njen mož in najstarejši sin. Umrla je 16. novembra 1093 v Edinburgu.
Škotski narod jo je začel takoj po smrti častiti kot svetnico; uradno je bila za svetnico razglašena leta 1250.

Upodobitve
Umetniki sv. Marjeto Škotsko najpogosteje upodabljajo kot kraljico s krono pri nogah ali kot redovnico, ki skrbi za revne.

Zavetnica
Sv. Marjeta Škotska je zavetnica Škotske, kraljic, velikih družin.

Gradiva:

Sv. Marjeta Škotska (v slov) – S svetnikom na ti. Gregor Čušin (3:09 min): https://avdio.ognjisce.si/share/snt_2022_11_16_Marjeta_Skotska

Sv. Marjeta Škotska (v hr.) – 2:01 min: https://www.youtube.com/watch?v=sfHeJprv2U8

Sv. Marjeta Škotska (v ang.) – 2:45 min: https://www.youtube.com/watch?v=eefjZY2L9LI

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Albert Veliki: Zavetnik znanstvenikov, učitelj sv. Tomaža Akvinskega
2027-11-15
Sv. Albert Veliki je eden izmed redkih svetnikov z vzdevkom »Veliki«. Zanj pravijo, da je imel enciklopedično znanje. Čeprav je bil redovnik in kasneje celo škof, pa je na znanstvenem področju zaslovel predvsem kot naravoslovec. Velja za enega najvplivnejših nemških filozofov in teologov srednjega veka. Bil je učitelj sv. Tomaža Akvinskega.

Iz življenja …

Rodil se je okoli leta 1200 v Launigenu v augsburški škofiji. V Padovi je študiral umetnost in morda celo medicino, ko pa je spoznal redovnega predstojnika dominikancev, bl. Jordana Saškega, se je odločil za dominikanski pridigarski red in vstopil vanj.
Ko je prejel duhovniško posvečenje, so ga predstojniki poslali v Nemčijo, da bi v tamkajšnjih samostanih uredil študijsko in znanstveno delo. Intelektualno zelo nadarjen in izobražen je sv. Albert postal profesor na različnih evropskih univerzah. Najprej v Parizu, potem pa v Kölnu, kjer je bil med njegovimi učenci sv. Tomaž Akvinski, za katerega je predvidel veliko znanstveno prihodnost. Sv. Albert je kot prvi srednjeveški učenjak sprejel in pokristjanil Aristotelovo filozofijo, znan pa je tudi kot častilec Jezusovega Srca.
Izvoljen je bil za provincialnega ministra v Nemčiji ter obiskoval brate, ki so živeli skromno in v revščini. Leta 1260 je bil imenovan za škofa v »razpadajočem« Regensburgu, a se je po dveh letih, ko je stvari spravil v red, umaknil. V naslednjih letih je opravljal službe profesorja in redovnega predstojnika. Po Nemčiji je potoval kot potujoči pridigar. Zadnja leta je trpel zaradi pešanja spomina.
Umrl je 15. novembra 1280 umrl v Kölnu.

Upodabljanje
Sv. Alberta Velikega umetniki najpogosteje upodabljajo kot redovnika dominikanca ali škofa za pisalno mizo.

Zavetnik
Je zavetnik teologov in znanstvenikov, zlasti naravoslovcev, študentov.

Gradiva:

5 citatov svetega Alberta Velikega
S svetnikom na ti, Sv. Albert Veliki, pripravil Gregor Čušin (v slov.) – https://cusin.si/sv-albert-veliki/
Duhovne misli Benedikta IVI. za god sv. Alberta Velikega

Sv. Albert Veliki (v hr.) – 3:16 min: https://www.youtube.com/watch?v=8PKzpMCYRuw

Sv. Albert Veliki (v ang.) – 2:00 min: https://www.youtube.com/watch?v=tyo_b8sJNgs

Sv. Albert Veliki (v ang.) – 3:24 min

Foto: Zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Nikolaj Tavelić: Prvi hrvaški svetnik leta 1970
2027-11-14
Hrvatje so marali na prvega uradno razglašenega hrvaškega svetnika čakati do leta 1970. Tedaj je papež Pavel VI. za svetnika slovensko razglasil hrvaškega frančiškana p. Nikolaja Tavelića.

Iz življenja …

Nebeški zavetnik hrvaškega ljudstva se je rodil okoli leta 1340 v Šibeniku na Hrvaškem v plemiški družini. Že kmalu je vstopil v frančiškanski red in bil leta 1365 posvečen v duhovnika.
P. Nikolaj je v sedemdesetih letih 14. stoletja v Bosni kot misijonar spreobračal bogomile, to je krivoverce (veja katarov), v pravo vero. Tu je spoznal p. Deodata, s katerim se je leta 1383 odpravil v Sveto deželo in se naselil v frančiškanskem samostanu na Sionu.
Naučil se je arabščine in se posvetil romarjem, ubogim in bolnim – vse pa je potekalo pod budnim očesom muslimanskih zavojevalcev.
Po zgledu sv. Frančiška Asiškega je želel skupaj s svojima sobratoma p. Deodatom in p. Petrom iz Francije ter p. Štefanom iz Italije spreobrniti h krščanstvu jeruzalemskega voditelja Saracenov, to je voditelja muslimanskih Arabcev. Ta pa se je razjezil in ukazal, naj jih vržejo v ječo in mučijo, da se bodo odpovedali svoji veri.
14. novembra 1391 je p. Nikolaj skupaj s tremi sobrati muslimane javno pozval k spreobrnjenju v krščansko vero; razjarjena muslimanska množica pa je planila nadnje in jih razsekala z meči. Tako so vsi umrli mučeniške smrti.
Papež Leon XIII. je p. Nikolaja Tavelića skupaj s tremi sobrati leta 1889 razglasil za blažene, Pavel VI. pa jih je leta 1970 razglasil za svetnike.

Zavetnik
Sv. Nikolaj Tavelić je zavetnik Hrvaške.

Gradiva:

Sv. Nikolaj Tavelić (v hr.) – 5:40 min: https://www.youtube.com/watch?v=ZG5pR68ntnc

Sv. Nikolaj Tavelić (v hr.) – 25:00 min: https://www.youtube.com/watch?v=RUBK48t5MaE

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Stanislav Kostka: Zavetnik mladih
2027-11-13
Stanislav Kostka je mladi poljski svetnik. Zaradi svoje zvestobe študiju velja za zavetnika dijaške mladine. Kljub nasprotovanju svojega očeta in brata je vstopil k jezuitom, a bil pri njih le deset mesecev. Še pred osemnajstim rojstnim dnem je namreč umrl.

Iz življenja …
Sv. Stanislav Kostka se je rodil leta 1550 v ugledni plemiški družini na gradu Rostkowo na Poljskem kot drugi od petih otrok.

Štirinajstleten je skupaj s svojim bratom prišel na Dunaj v jezuitsko šolo, da bi se posvečal klasičnemu študiju. V nasprotju s svojim bratom je bil navdušen nad duhovnim življenjem, veliko je molil in pogosto prejemal sveto obhajilo – že takrat je imel videnja Jezusa in Marije.
Po nekaj mesecih je prosil za sprejem v red, a jezuiti avstrijske province so se (upravičeno) bali, da si bodo nakopali težave s strani Stanislavove vplivne poljske plemiške družine, ki je temu nasprotovala, in Stanislava zavrnili.
Portugalski jezuit, ki je bil spovednik na dvoru, mu je svetoval, naj se pridruži nemški redovni provinci. Zato je pri petnajstih letih z Dunaja pobegnil preoblečen v preprosta oblačila v Nemčijo, kjer je deloval jezuit sv. Peter Kanizij. Slednji ga ni sprejel, čeprav je nedvomno prepoznal Kostkin klic, ampak ga je poslal k sobratom v Rim. Tam je general reda sv. Frančišek Borja prepoznal duhovno globino mladeniča in ga na njegov sedemnajsti rojstni dan sprejel v noviciat, in to kljub temu, da je njegov oče Stanislavu grozil z ječo. Zaradi svoje vesele, pobožne narave je bil zelo priljubljen. Od njega so si v prihodnosti veliko obetali. A le deset mesecev kasneje, 15. avgusta 1568, je v Rimu umrl zaradi nenadne mrzlice. Dopolnil ni niti osemnajstega leta.
Glas o njegovi svetosti je hitro obšel svet, začeli so se dogajati čudeži – najprej ta, da se je po njegovi smrti spreobrnil brat Pavel.

Upodobitve
Sv. Stanislava Kostko umetniki najpogosteje upodabljajo v jezuitski obleki z rožnim vencem, lilijo, križem, Marijino podobo, Detetom Jezusom ali monogramom IHS.

Zavetnik
Sv. Stanislav Kostka je zavetnik študentov, novincev jezuitskega reda, umirajočih; je priprošnjik proti sklepnim zlomom, očesnim boleznim, vročini in hudim boleznih. Po njem je imenovan Zavod sv. Stanislava v Šentvidu nad Ljubljano.

Gradiva:

Sv. Stanislav Kostka (v hr.) – 2:52 min: https://www.youtube.com/watch?v=YOKnTU-ZBzU

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Jozafat Kunčević: Lovilec duš
2027-11-12
Sv. Jozafat Kunčević je apostol oz. mučenec krščanske edinosti. Rekli so mu tudi “lovilec duš”.

Iz življenja …
Rodil se je okoli leta 1580 v Ukrajini v pravoslavni družini. Pri krstu so mu dali ime Janez.
Na lastno željo je že zelo mlad sprejel katoliško vero in postal duhovnik. Trudil se je za edinost z Rimom, v liturgiji pa ohranil vzhodni obred. Pri dvajsetih letih je vstopil v ukrajinski bazilijanski red in dobil redovno ime Jozafat. Bil je prvi novinec bazilijanske skupnosti v samostanu v Vilni in leta 1614 postal njegov predstojnik. V redovno skupnost je vnesel novo gorečnost. Rad je pomagal ubogim, s svojim molitvenim življenjem in pridigami je mnoge tako navdušil, da so mu rekli »lovilec duš«.
Leta 1618 je bil imenovan za nadškofa v Polocku v Rusiji.
Nasprotniki ekumenskega dela so ga 12. novembra 1623 na vizitacijskem potovanju v Vitebsku v Belorusiji ujeli in barbarsko mučili ter pobili s sekirami in meči.
Njegove zadnje besede so bile: »Zakaj tolčete moje služabnike? Kaj so vam storili? Če mene iščete, sem tukaj.« Njegovo golo truplo so vrgli v reko Dvino.
Verniki so njegove posmrtne ostanke častno pokopali. Danes počivajo v baziliki sv. Petra v Rimu.

Upodobitve
Sv. Jozafata umetniki najpogosteje upodabljajo kot škofa ali bazilijanskega meniha s sekiro ali sekalnim nožem.

Zavetnik
Je zavetnik ekumenistov in ekumenskega gibanja.

Gradiva:

Sv. Jozafat (v ang.) – 1:56 min: https://www.gloria.tv/post/Q6D1Vsk7HYFm6p8Z8XGDsT1kJ

Foto: Zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Martin: Eden najbolj priljubljenih škofov vseh časov
2027-11-11
Znan je pregovor, da na martinovo »svet’ Martin nar’di iz mošta vin.«

Kdo je bil sv. Martin?
Sv. Martin iz Toursa je v svojem življenju »prehodil pot« od poganskega vojaka do enega najbolj priljubljenih škofov vseh časov.
Rodil se je okoli leta 315 na teritoriju današnjega Sombotela na Madžarskem. To pomeni, da se je rodil dve leti potem, ko je krščanstvo postalo svobodna vera v rimskem cesarstvu. Martinovi starši so bili pogani. Oče je bil častnik rimske vojske, zato je bila tudi za Martina vojaška služba neizbežna. Pri dvanajstih letih se je začel zanimati za krščansko vero in postal katehumen.

Razpolovitev plašča
Proti svoji volji je postal vojaški častnik. Iz tega časa je dogodek, ki je popolnoma spremenil Martinovo življenje. Pred mestnimi vrati je v mrzlem zimskem jutru zagledal premraženega berača, ki je prosil miloščino. Ker pri sebi ni imel denarja, je z mečem razpolovil svoj plašč in s polovico ogrnil reveža. To je bil začetek Martinovega spreobrnjenja. Iste noči se mu je v sanjah prikazal Jezus, ogrnjen z darovano polovico plašča. Martin je tedaj zapustil vojaško službo in se oklenil škofa sv. Hiarija iz Poitiersa, s katerim sta ustanovila samostan in začel »boj« je proti krivovercem.

Gos ga je izdala
Ko so prebivalci Toursa leta 371 iskali novega škofa, so izvolili sv. Martina, ker so vedeli za njegovo ljubezen in pravičnost do vseh, tako sužnjev kot najrevnejših. Ena od legend pravi, da Martin zaradi skromnosti sploh ni želel sprejeti škofovske mitre, zato se je skril pred odposlanci, ki so prišli ponj. Toda v bližini je bila gos, ki je s svojim gaganjem razkrila skromnega škofa.
V 27-ih letih svoje škofovske službe je sv. Martin naredil veliko dobrega. Bil je dejaven škof in razširjevalec vere.

Martinova gos
Ob njegovem godu se pripravljajo Martinove pojedine s pokušino novega vina. Ne manjka pa tudi Martinova gos, navadno z mlinci in rdečim zeljem, ter seveda vino. Zakaj?
Po legendi so gosi sv. Martina z gaganjem izdale, ko se je skril pred ljudmi, ki so ga želeli postaviti za škofa. Nekateri pa menijo, da je bila gos tega dne že mnogo prej na jedilniku in da je šlo po vsej verjetnosti za daritveno žival.

Prvi svetnik nemučenec?
Postal je eden izmed prvih svetnikov, ki ni umrl mučeniške smrti.
Umrl je 8. novembra leta 397 v kraju Candes, ki leži severno od Toursa. Pokopali so ga 11. novembra.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo, kako še kot vojak deli plašč z beračem, redkeje kot škofa z gosko.

Zavetnik
Je zavetnik revnih, jetnikov, vojakov, konjenikov, konj, vinogradnikov, gostilničarjev, domačih živali …

Vremenski pregovori
Ljudska modrost je skozi stoletja spremljala god svetega Martina, ki je v srcih ljudi povezal delo na polju, praznovanje vina in hvaležnost za Božje darove.
Pregovori o vremenu in letini so odsev spoštovanja do narave in zaupanja v Boga, ki skrbi za človeka:
»Če je na Martina jasen in sončen dan, bosta v treh dneh pobeljena hrib in plan.«
»Če se oblači na Martina, bo nestanovitna zima.«
»Če sv. Martin listje obdrži, huda zima sledi.«
»Če Martinova gos po ledu plazi, o božiču navadno po blatu gazi.«
»Sv. Martin naj bo suh, da pozimi raste kruh.«

Molitev sv. Martina
V moji zapuščenosti me obišči, Gospod,
v moji samoti me objemi, v moji bedi me ozdravi.
Sveto v meni naj prebudi moje čute,
vid v meni naj vidi Tvoje stvarstvo,
sluh v meni naj sliši peti angele.
Želim živeti, preživeti, častiti te in te slaviti.
Daj mi moči, poguma in Tvoje ljubezni.
Prebudi mi srce, da ne bom sovražil,
ampak da bom odpuščal in
v Tvojem večnem miru živel. Amen.

Cerkve na Slovenskem
Pri nas je sv. Martinu posvečenih kar 85 cerkva (42 župnijskih, 43 podružničnih), kot je razvidno iz spodnjih tabel.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Martinu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Avče (KP škofija)

2.
Bled (LJ nadškofija)

3.
Dob (LJ nadškofija)

4.
Grgar (KP škofija)

5.
Hajdina (MB nadškofija)

6.
Hrenovice (KP škofija)

7.
Ig (LJ nadškofija)

8.
Kamnica (MB nadškofija)

9.
Kobilje (MS škofija)

10.
Kostanjevica na Krasu (KP škofija)

11.
Kranj – Šmartin (LJ nadškofija)

12.
Laško (CE škofija)

13.
Libeliče (MB nadškofija)

14.
Ljubljana – Šmartno ob Savi (LJ nadškofija)

15.
Martjanci (MS škofija)

16.
Moravče (LJ nadškofija)

17.
Notranje Gorice (LJ nadškofija)

18.
Osek (KP škofija)

19.
Podzemelj (NM škofija)

20.
Poljane nad Škofjo Loko (LJ nadškofija)

21.
Ponikva (CE škofija)

22.
Sečovlje (KP škofija)

23.
Sežana (KP škofija)

24.
Slivje (KP škofija)

25.
Srednja vas v Bohinju (LJ nadškofija)

26.
Sromlje (CE škofija)

27.
Sv. Martin na Pohorju (MB nadškofija)

28.
Sv. Martin pri Vurberku (MB nadškofija)

29.
Šmartno ob Dreti (CE škofija)

30.
Šmartno ob Paki (CE škofija)

31.
Šmartno pod Šmarno Goro (LJ nadškofija)

32.
Šmartno pri Litiji (LJ nadškofija)

33.
Šmartno pri Slovenjem Gradcu (MB nadškofija)

34.
Šmartno v Brdih (KP škofija)

35.
Šmartno v Rožni Dolini (CE škofija)

36.
Šmartno v Tuhinju (LJ nadškofija)

37.
Teharje (CE škofija)

38.
Trbovlje (CE škofija)

39.
Trstenik (LJ nadškofija)

40.
Unec (LJ nadškofija)

41.
Velenje – Sv. Martin (CE škofija)

42.
Žiri (LJ nadškofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Martinu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Breznica (LJ nadškofija)
Žirovnica

2.
Brje (KP škofija)
Sveti Martin

3.
Bučka (NM škofija)
Bučka

4.
Cerklje na Gorenjskem (LJ nadškofija)
Šmartno

5.
Čatež ob Savi (NM škofija)
Velike Malence (++)

6.
Dobrepolje – Videm (LJ nadškofija)
Podpeč

7.
Dobrova (LJ nadškofija)
Podsmreka

8.
Hinje (NM škofija)
Veliko Lipje (++)

9.
Kočevje (NM škofija)
Hrib – porušena

10.
Koprivnica (CE škofija)
Veliki Kamen

11.
Leskovec pri Krškem (NM škofija)
Velika vas

12.
Metlika (NM škofija)
Metlika

13.
Mokronog (NM škofija)
Slepšek

14.
Podgrad (KP škofija)
Sabonje (++)

15.
Polhov Gradec (LJ nadškofija)
Setnik

16.
Prečna (NM škofija)
Zalog

17.
Predloka (KP škofija)
Zazid

18.
Radeče (LJ nadškofija)
Vrhovo (++)

19.
Radlje ob Dravi (MB nadškofija)
Spodnja Vižinga

20.
Semič (NM škofija)
Topličica – porušena

21.
Sevnica (CE škofija)
Lamperče

22.
Sočerga (KP škofija)
Trebeše

23.
Stari trg pri Ložu (LJ nadškofija)
Podcerkev (++)

24.
Šentjanž (NM škofija)
Kal

25.
Šentjernej (NM škofija)
Groblje

26.
Šentjurij pri Grosupljem (LJ nadškofija)
Gorenji Rogatec

27.
Šmarjeta (NM škofija)
Vinica

28.
Šturje (KP škofija)
Žapuže

29.
Toplice (NM škofija)
Loška vas

30.
Trebelno (NM škofija)
Štatenberk

31.
Truške (KP škofija)
Labor

32.
Velike Žablje (KP škofija)
Gaberje

33.
Veliki Gaber (LJ nadškofija)
Bič

34.
Višnja Gora (LJ nadškofija)
Zgornja Draga

35.
Vrabče (KP škofija)
Griže

36.
Vransko (CE škofija)
Podvrh

37.
Zagorje (KP škofija)
Tabor

38.
Zagradec (NM škofija)
Valična vas

39.
Zreče (MB nadškofija)
Zlakova

40.
Žalna (LJ nadškofija)
Veliko Mlačevo Boštanj (++)

KAPELE:

1.
Javor (LJ nadškofija)
Javor

2.
Srednja vas v Bohinju (LJ nadškofija)
Spodnje Podjelje

3.
Sv. Peter pod Svetimi gorami (CE škofija)
Svete gore

Gradiva:

3 VPRAŠANJA o sv. Martinu: Razpolovitev vojaškega plašča kaznivo dejanje?!

Ob svetem Martinu: Bumerang dobrote (VIDEO)

Sv. Martin in njegov plašč – Veroučni kotiček (v sl.) – 3:50 min: https://www.youtube.com/watch?v=BLWG8qQEk1s&list=PLuL_MDcWQgzzJYnR4idLP1fjNB3LOzygN&index=3

Sv. Martin iz Toursa (v hr.) – 3:16 min: https://www.youtube.com/watch?v=AvAlmbSBUew

Sv. Martin iz Toursa (v ang.) – 3:34 min: https://www.youtube.com/watch?v=rtpApoFt55U

Sv. Martin iz Toursa ANIMIRANI FILM (v špan.) – 3:38 min: https://www.youtube.com/watch?v=fGkd73qlzj4

Naslovna foto: zajem zaslona, https://www.youtube.com/watch?v=rtpApoFt55U
Foto v prispevku: pixabay
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Leon Veliki: Zavetnik glasbenikov, pevcev
2027-11-10
Sv. Leon I. Veliki je cerkveni učitelj in prvi papež v zgodovini, ki je dobil vzdevek »Veliki«. Zakaj?

Iz življenja …
Rodil se je okoli leta 400 v Toskani v Italiji.
Ohranjenih je 96 njegovih govorov (pridig) in 173 pisem, iz katerih je razvidno, da se je znal prilagoditi bralcem in poslušalcem ter da je bil zelo izobražen. Bil je poznavalec rimske književnosti in govorništva, predvsem pa Svetega pisma in teologije.
Leta 440 je bil izvoljen za papeža. Tedaj je bila Cerkev v težavah: od znotraj so jo razjedali razni krivi nauki, od zunaj pa napadi barbarskih ljudstev.
Papež Leon je takoj na začetku svojega papeževanja poostril prihodnje razumevanje službe rimskih škofov. Poudaril je, da je prvenstvo rimskega škofovskega sedeža nad vesoljno Cerkvijo božjepravnega izvora in da je papež vodnik enotnosti Cerkve. Zagovarjal je pravilno vero proti zmotnemu nauku dualističnega maniheizma in samoodrešilnega pelagianizma. Leta 451 je na kalcedonskem koncilu s posebnim pismom obsodil monofizitizem, češ da sta v Kristusu združeni obe naravi: božja in človeška. Ko so koncilski očetje prebrali pismo, so vzklikali: »To je vera očetov, to je vera apostolov! Peter je govoril po Leonu«.
Vse kaže, da je bil tudi dober diplomat, saj je kar dvakrat rešil Rim pred uničenjem: Hunskega vojskovodja Atila je uspel prepričati, da je Rimu prizanesel, prav tako pa tudi vodjo Vandalov Gejzerika, da je prenehal z ropanjem.
Umrl je leta 10. novembra leta 461 v Rimu.

Upodobitev
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot papeža s križem, evangeljsko knjigo ali zmajem. Slednje zato, ker je rešil Rim pred Atilo.

Zavetnik
Je zavetnik glasbenikov, organistov in pevcev.

Misel

»Krepost se izkaže šele v preizkušnji, saj ni boja brez nasprotnika, zmage ni brez spora.«
»Nič ni močnejše zoper hudičeve zvijače kot usmiljenje in širokosrčna ljubezen.«
»Kar je bilo na našem Zveličarju vidno, je prešlo v zakramente.«

Gradiva:

Sv. Leon Veliki, papež in cerkveni učitelj (v hr.) – 2:59 min: https://www.youtube.com/watch?v=VlNunhe2ccQ

Sv. Leon Veliki (v ang.) – 3:08 min: https://www.youtube.com/watch?v=aR71hhfxAaw&list=PL58g24NgWPIzvBk2IQVES_xC4WTm6-CDI

Foto: Zajem zaslona, https://www.youtube.com/watch?v=aR71hhfxAaw&list=PL58g24NgWPIzvBk2IQVES_xC4WTm6-CDI
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Praznik: Posvetitev lateranske bazilike
2027-11-09
Danes se spominjamo obletnice posvetitve lateranske bazilike v Rimu, ki velja za prvo in prvotno papeževo stolnico.
V Lateranu so papeži prebivali več stoletij, dokler se niso preselili v Vatikan. Še danes velja Lateran za sedež rimskega škofa – papeža.

O prazniku …
Po milanskem ediktu leta 313, s katerim je dal cesar Konstantin kristjanom v rimski državi svobodo, je papež Melkijad prejel lateransko palačo, v kateri je lahko prebival in zemljo ob njej, na kateri je začel graditi veličastno lateransko baziliko, posvečeno presvetemu Odrešeniku ali Janezu Krstniku ter Janezu Evangelistu. »Lateranska« se imenuje zato, ker so bile tamkajšnje stavbe prej last rimske rodbine Lateranov.
Gradnjo lateranske bazilike je dokončal in posvetil papež sv. Silvester (314–335), in katerega rezidenca je postala. Sčasoma je postala stolnica v Rimu, sedež papežev kot rimskih škofov.
Od 12. stoletja se je na Zahodu začelo praznovati posvetitev te nadbazilike, ki ji pravijo tudi »mati in glava vseh cerkva mesta Rim in vsega sveta«, kot piše na njenem pročelju. Tako velja lateranska bazilika za glavno cerkev vseh katoličanov, znamenje ljubezni ter edinosti s Petrovim stolom.
V njej je bilo pet lateranskih koncilov.
Lateranska bazilika je bila skozi zgodovino dograjena, njen današnji videz pa je iz 16. stoletja. Že od nekdaj pa je veljala za najimenitnejšo vseh cerkva v Rimu.

Gradiva:

Praznik posvetitve lateranske bazilike (v hr.) – 2:43 min: https://www.youtube.com/watch?v=Af2L72BRJ0I

Bazilika sv. Janeza v Lateranu (v ang.) – 1:59 min: https://www.youtube.com/watch?v=A0pIBhJ2wiI

Bazilika sv. Janeza v Lateranu (v ang.) – 1:57 min: https://www.youtube.com/watch?v=y1Wpa_LzIk4

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Bl. Janez Duns Scot: Marijanski učitelj
2027-11-08
Bl. Janez Duns Scot velja za enega najvplivnejših sholastičnih filozofov in teologov, imenovan s častnim nazivom »pretanjeni učitelj« in »Marijanski učitelj«. Slednje predvsem kot pobožni zagovornik verske resnice o Marijinem brezmadežnem spočetju, ki je bila uradno razglašena šele leta 1854.

Iz življenja …
Janezova domovina je Škotska, rojstni kraj pa Duns, ki leži ob meji z Anglijo. Rodil se je leta 1265 v premožni kmečki družini, ki je bila do frančiškanov zelo dobrodelna ob njihovem prihodu na Škotsko.
S petnajstimi leti je vstopil v red manjših bratov, kjer je bil gvardijan njegov stric p. Elija Duns, in postal frančiškan. V duhovnika je bil posvečen leta 1291.
Študiral je v Parizu, kjer je bil nekaj časa tudi profesor. Še prej je poučeval v Oxfordu in Cambridgeu, čisto nazadnje pa v Kölnu, kjer je tudi umrl 8. novembra 1308, najverjetneje zaradi pljučnice.
Pokopan je v kölnski minoritski cerkvi.
Za blaženega je bil razglašen sorazmerno pozno, in sicer leta 1993 s strani papeža sv. Janeza Pavla II.
5 poudarkov bl. Janeza Duns Scota:

Spoštuj drugačno mnenje od svojega.

Bodi dobre volje.
Bodi dosleden.
Ljubi in moli Božjo mater Marijo.
Ne pozabi na Boga.

Pri spoznanju je dajal ljubezni prednost pred razumom. Njegov nauk imenujemo skotizem, in je bil vedno tekmec dominikanskemu tomizmu.

Molimo
Oče, vir vsake modrosti,
v blaženem Janezu Duns Skotu, duhovniku,
zagovorniku brezmadežnega spočetja Device Marije,
si nam dal učitelja za življenje in védenje.
Naj nas njegov zgled razsvetli in njegov nauk pouči,
da se bomo zvesto oklenili Kristusa,
ki s teboj v občestvu Svetega Duha živi in kraljuje vekomaj.
Amen.

Gradiva:

Bl. Janez Duns Scot (v ang.) – 1:41 min: https://www.youtube.com/watch?v=vlZ7cF3A8gk

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Vilibrord: S svetniškim očetom
2027-11-07
Sv. Vilibrord je imel svetniškega očeta. Je zavetnik Luksemburga …

Iz življenja …
Sv. Vilibrord je bil rojen leta 658 v Northumbriji v Angliji v plemiški družini. Njegov oče sv. Vilgis, ki se je kmalu po njegovem rojstvu umaknil v puščavniško samostansko življenje, je svojega sina poslal v benediktinski samostan Ripon. Vilibrord je okoli leta 678 postal menih v irskem samostanu Rathmelsigi, pri tridesetih letih pa prejel mašniško posvečenje.
Leta 690 je skupaj z nekaterimi sodelavci začel misijonsko delo v Friziji na levem bregu Rena. S podporo frankovskih vladarjev na eni strani in papeževo oporo na drugi strani ima velike zasluge za širitev vere na evropskem kontinentu tudi v kasnejših stoletjih. Papež ga je na izrecno željo Pipina II. posvetil v škofa, da bi tako utrdil položaj Cerkve na evropskem severu. Ob tej priložnosti je sv. Vilibrord prevzel ime Klemen. Postal je škof v Utrehtu, a stike z domovino je ves čas ohranil. Od tam je dobival prve sodelavce … Za časa življenja mu je uspelo pokristjaniti večji del Frizijcev.
Umrl je 7. novembra 739 v samostanu Echternacht v Luksemburgu.

Upodobitve
Upodabljajo ga kot škofa ali opata s knjigo, otrokom, palico s križem (čudežno naj bi priklical vodo iz tal), sodom, modelom cerkve, vodnjakom ali vrčem. Včasih so ob njem tudi maliki, to pa zato ker se je boril proti poganstvu.

Zavetnik
Je priprošnjik proti epilepsiji, kožnim boleznim in trzavici. Je zavetnik Luksemburga.

Gradiva

Sv. Vilibrord (v ang.) – 1:36 min: https://www.youtube.com/watch?v=IB4pE4xbZck

Sv. Vilibrord (v ang.) – 4:55 min: https://gloria.tv/post/b4AtrExhu87G3tjidxEq6TL2h

Foto: Zajem zaslona, https://www.youtube.com/watch?v=IB4pE4xbZck
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Lenart: Zavetnik živine in kmetov
2027-11-06
Sv. Lenart je eden izmed najbolj priljubljenih svetnikov v Franciji in deželah srednje Evrope. Menijo, da mu je posvečenih okoli 600 cerkva.
Že zgolj v Sloveniji mu jih je posvečenih skoraj 60.
Zakaj je tako priljubljen?

Iz življenja …
Sv. Lenart se je rodil okoli leta 500 v Orleansu v plemiški družini, ki je bila v prijateljskih odnosih s krščanskim frankovskim kraljem Klodvikom. Vzgajali so ga za viteza, a je kasneje postal kraljev svetovalec. Na dvor pa je zahajal tudi reimski nadškof sv. Remigij (god 1. oktober), ki je sv. Lenarta seznanil s krščanstvom in ga kasneje tudi krstil.
Sv. Lenart je kasneje postal puščavnik v gozdu blizu Limogesu v Franciji. V svoji puščavniški celici je živel molitveno in spokorno samotarsko življenje. Postal naj bi škof v Reimsu (nekateri viri poročajo, da je dejansko prejel tudi škofovsko posvečenje), a on se je odločil, da bo ostal puščavnik. K njemu so prihajali številni iskalci pomoči; pridigal je in zdravil.
Še posebno skrb pa je imel za jetnike. Za mnoge je pri kralju dosegel izpustitev. Včasih so jetniki zgolj izgovarjali njegovo ime in okovi so jim odpadli. Le te so potem prinesli sv. Lenartu v njegovo puščavniško celico.
Te verige so kasneje njegovi častilci razlagali kot verige za govedo, zaradi česar je sv. Lenart kasneje postal zavetnik živine in kmetov.
Izročilo pripoveduje, kako je sv. Lenart nekoč s svojimi molitvami pomagal noseči kraljici, ki je imela v bližini njegove puščavniške celice med lovom njenega moža popadke, da je srečno rodila sina. V zahvalo mu je kralj Klodvik podaril del zemljišča, na katerem je kmalu zrasla cerkev, posvečena Materi Božji, zraven cerkve pa nov samostan, okoli katerega se je razvilo mestece Saint-Léonard-de-Noblat. Tu so nekdanje jetnike izučili rokodelska dela, da so si lahko pošteno služili svoj vsakdanji kruh.
Sv. Lenart je svojo skupnost vodil kot opat vse do svoje smrti leta 559.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot opata v črnem meniškem oblačilu z razbitimi verigami, knjigo, voli ali konji.

Zavetnik
Sv. Lenart je zavetnik kmetov, jetnikov, hlapcev, ključavničarjev, kovačev, živine, konjev, porodnic, za dober porod; je priprošnjik proti glavobolu in duševnim boleznim.

Vremenski pregovor
“Kakršno je vreme na Lenartovo, tako bo do božiča.”

Cerkve na Slovenskem
Pri nas je sv. Lenartu posvečenih 59 cerkva (17 župnijskih, 42 podružničnih).

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Andreju:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Bukovo (KP škofija)

2.
Col (KP škofija)

3.
Črni vrh (LJ nadškofija)

4.
Jesenice (LJ nadškofija)

5.
Kropa (LJ nadškofija)

6.
Lenart v Slovenskih Goricah (MB nadškofija)

7.
Loški Potok (LJ nadškofija)

8.
Mozelj (NM škofija)

9.
Nova Cerkev (CE škofija)

10.
Novo mesto – Sv. Lenart (NM škofija)

11.
Sostro (LJ nadškofija)

12.
Spodnja Branica (KP škofija)

13.
Sv. Lenart – Podgorci (MB nadškofija)

14.
Sv. Lenart (LJ nadškofija)

15.
Sv. Lenart nad Laškim (CE škofija)

16.
Volče (KP škofija)

17.
Zabukovje (CE škofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Lenartu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Begunje pri Cerknici (LJ nadškofija)
Dobec

2.
Brežice (CE škofija)
Brežice – frančiškani

3.
Cerovo (KP škofija)
Dolenje Cerovo

4.
Čemšenik (LJ nadškofija)
Vrhe

5.
Češnjice (LJ nadškofija)
Pšajnovica

6.
Dob (LJ nadškofija)
Krtina (++)

7.
Dravograd (MB nadškofija)
Vič

8.
Fara pri Kočevju (NM škofija)
Krkovo

9.
Gornji Grad (CE škofija)
Lenart pri Gornjem Gradu

10.
Hoče (MB nadškofija)
Pivola / Pohorje

11.
Ig (LJ nadškofija)
Gornji Ig

12.
Kebelj (MB nadškofija)
Koritno

13.
Kostrivnica (CE škofija)
Drevenik

14.
Kred (KP škofija)
Staro Selo

15.
Makole (MB nadškofija)
Makole

16.
Mavčiče (LJ nadškofija)
Jama

17.
Mežica (MB nadškofija)
Plat

18.
Novo mesto – Sv. Lenart (NM škofija)
Gotna vas

19.
Podbrdo (KP škofija)
Bača nad Podbrdom

20.
Preddvor (LJ nadškofija)
Breg

21.
Ptujska gora (MB nadškofija)
Ptujska gora (++)

22.
Raka (NM škofija)
Ravno

23.
Ribnica (LJ nadškofija)
Nemška vas

24.
Ribnica na Pohorju (MB nadškofija)
Ribnica na Pohorju (++)

25.
Ribno (LJ nadškofija)
Bodešče

26.
Rob (LJ nadškofija)
Krvava Peč (++)

27.
Semič (NM škofija)
Kal

28.
Studeno (KP škofija)
Gorenje

29.
Šentjurij – Podkum (LJ nadškofija)
Rodež

30.
Šenturška gora (LJ nadškofija)
Sveti Lenart

31.
Šentvid pri Stični (LJ nadškofija)
Pungert

32.
Šmarjeta (NM škofija)
Koglo Sela pri Zburah

33.
Šmartno pod Šmarno goro (LJ nadškofija)
Spodnje Gameljne

34.
Št. Ilj pod Turjakom (MB nadškofija)
Mislinja

35.
Trnje (KP škofija)
Klenik

36.
Tržišče (NM škofija)
Gabrijele (++)

37.
Vače (LJ nadškofija)
Vaške Kandrše

38.
Višnja gora (LJ nadškofija)
Nova vas

39.
Vrhnika (LJ nadškofija)
Mala Ligojna

40.
Vrhnika (LJ nadškofija)
Stara Vrhnika (++)

41.
Vrhnika (LJ nadškofija)
Vrhnika

42.
Žiri (LJ nadškofija)
Dobračeva (++)

Gradiva:

Sv. Lenart, puščavnik (v hr.) – 2:40 min: https://www.youtube.com/watch?v=Tje9qpV5IBQ

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Zaharija in Elizabeta: Starša Janeza Krstnika
2027-11-05
Pri nas je ime Elizabeta zelo pogosto – tudi med svetnicami, medtem ko je ime Zaharija dokaj neznano.

Iz življenja …
Sv. Elizabeta in sv. Zaharija sta starša sv. Janeza Krstnika. Po besedah sv. Luka »sta bila oba pravična pred Bogom. Živela sta brez graje, po vseh Gospodovih zapovedih in navodilih.« Po njuni zaslugi, smo po Lukovem evangeliju, v dar dobili dva čudovita hvalospeva: Marija je odgovorila z znanim slavospevom Magnificat, Zaharija pa se je zahvaljeval Bogu s spevom Benedictus.
Elizabeta je prihajala iz najodličnejšega duhovniškega Aronovega rodu, njen mož Zaharija pa je bil veliki duhovnik. Živela sta v hiši v vasi Ain Karem blizu Jeruzalema. Bila sta že v letih, a nista imela otrok. O dogodkih, ki so sledili, mojstrsko poroča sv. Luka v svojem evangeliju. Zahariji se je v templju prikazal angel Gabriel in mu napovedal rojstvo sina. Ker ni verjel, ga je doletela kazen, tako da je obnemel, vse dokler se ni zgodil napovedani radostni dogodek.
Ko je minilo šest mesecev od Janezovega spočetja, je angel Gabriel v Nazaretu naznanil Devici Mariji, da bo rodila Božjega Sina.
Po izročilu sta bili Elizabetina in Marijina mati sestri. Ko je Marija od angela Gabriela izvedela, da je njena sestrična Elizabeta že šest mesecem noseča, je takoj odšla k njej v gričevje. Ko je Elizabeta zagledala Marijo in slišala njen pozdrav, se je dete v njenem trebuhu veselo zganilo in napolnjena s Svetim Duhom je na ves glas vzkliknila z besedami, ki so danes del molitve Zdrava Marija: »Blagoslovljena si med ženami in blagoslovljen je sad tvojega telesa …«
Sveto pismo o Elizabeti in Zahariji po Janezovem rojstvu ne poroča več. Zaharija je bil po izročilu ubit v templju, ker Herodu ni želel razkriti prebivališča svojega sina, zato ga prištevajo med mučence. Sv. Janez Krstnik je zgodaj ostal brez staršev.

Zavetnica
Sv. Elizabeta je zavetnica nosečnic in mater.

Molimo
Zaharija je po rojstvu svojega sina Janeza zapel čudovit hvalospev, ki ga danes molimo vsako jutro pri hvalnicah, in je znan kot »Zaharijev hvalospev«.
Hvaljen, Gospod, Bog naših očetov, *
obiskal je svoje ljudstvo in nas odrešil.
Obudil nam je mogočnega Zveličarja *
v hiši svojega služabnika Davida.
Napovedal ga je po svojih svetih prerokih, *
ki so ga oznanjali od davnih vekov.
Rešil nas bo naših sovražnikov, *
otel iz rok vseh, ki nas črtijo.
Izkazal nam je usmiljenje, kakor je obljubil očetom, *
spomnil se je svoje svete zaveze.
Prisegel je Abrahamu našemu očetu, *
da bomo rešeni iz rok sovražnikov.
Brez strahu bomo služili Gospodu *
v svetosti in pravičnosti vse dni življenja. —

In ti, dete, boš prerok Najvišjega, *
pojdeš namreč pred Gospodom, pripravljat mu pota.
Po tebi bo ljudstvo spoznalo Odrešenika, *
ki ga bo rešil njegovih grehov.
Obiskal nas bo po prisrčnem usmiljenju Vsemogočnega *
kakor sonce, ki vzhaja z višave.
Razsvetlil bo vse, ki sedijo v temi in smrtni senci, *
in naravnal na pot miru vse naše korake. —
Amen.
/Hvaljen (Lk 1,68–79)/

Gradiva:

Sv. Elizabeta (v ang.) – 4:03 min: https://www.youtube.com/watch?v=H_yjBhaaey8

Zgodba za otroke o sv. Zahariju (v ang.) – 10:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=PWZBftzDzko

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Karel Boromejski: Zavetnik semenišč
2027-11-04
Danes praznuje god večina tistih, ki jim je ime Karel, Karlo, Karlina, Drago, Dragica. Slovesno je tudi v bogoslovnem semenišču v Ljubljani, katerega sozavetnik je sv. Karel Boromejski, obnovitelj Cerkve v duhu tridentinskega koncila.

Iz življenja …
Sv. Karel Boromejski je bil rojen 2. oktobra 1538 na gradu Arona ob italijanskem jezeru Lago Maggiore v lombardijski plemiški družini kot tretji izmed šestih otrok.
Študij cerkvenega in posvetnega prava v Paviji, ki mu je sprva povzročal težave, je končal tako sijajno, da ga je njegov stric, papež Pij IV. leta 1559 poklical v Rim. Kot tajnik , odvetnik na papeškem dvoru in kasneje kot kardinal diakon si je pridobil velike zasluge pri upravljanju papeške države, še zlasti pa pri organizaciji in zadnjem sklicu Tridentinskega koncila (1545–1563). Ni vedel, kaj pomeni beseda počitek; le s petimi urami spanja na dan si je našel čas za molitev in nadaljnji študij filozofije ter teologije.
Ko je leta 1562 umrl njegov starejši brat, se je moral Karel odločiti ali za zakonsko življenje ali za duhovni poklic. Po duhovnih vajah se je dokončno odločil za slednjega. Leta 1565 je postal milanski nadškof in prevzel škofijo, ki že osemdeset let ni imela svojega rezidenčnega škofa. To notranje in zunanje uničeno škofijo je obnovil z vso ponižnostjo v duhu tridentinskega koncila, in to kljub nasprotovanjem – nanj je bil izveden celo poskus atentata. Neutrudno se je posvečal dviganju vernosti med ljudstvom in klerom ter ustanavljal prva semenišča v skladu z zahtevami koncila ter preganjal krivoverce. Vseskozi je skrbel za uboge in reveže, ustanavljal bolnišnice, hospice. V milanski nadškofiji je vse stvari postavil na pravo mesto, ljudje pa so se svojega pastirja, ki jih je obiskoval peš ali na konju, še posebej zapomnili po njegovi nesebični pomoči, ko je leta 1575 mesto zadela kuga in po njegovi procesiji takoj prenehala.
Umrl je razmeroma mlad 3. novembra 1584 v Milanu, star komaj 46 let. Njegove zadnje besede so bile: »Glej, prihajam, Gospod«.

Upodobitev
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot škofa ali kardinala z bičem kot znamenjem spokorništva, križem ali lobanjo.

Zavetnik
Karel Boromejski je zavetnik semenišč, duhovnikov, škofov, katehistov; k njemu se priporočamo proti kugi. Je sozavetnik bogoslovnega semenišča v Ljubljani.

Gradiva:

Sv. Karel Boromejski (v hr.) – 3:48 min: https://www.youtube.com/watch?v=aJ6vAg4eAXY

Sv. Karel Boromejski (v ang.) – 3:18 min: https://www.youtube.com/watch?v=sz6oYF5Hu6k

Pripravila: dr. Brigita R. Perše
