Zavod za pastoralno dejavnost Pridi.com

Sveta Angela Folinjska: Učiteljica teologov, mistikinja krščanske ljubezni
2028-01-04
Papež Frančišek je Angelo Folinjsko leta 2013 razglasil za svetnico.
Pravijo ji »učiteljica teologov«, »mistikinja krščanske ljubezni«.

Njena izjava:
»Samo molitev osvetljuje in razsvetljuje dušo, jo krepi in preobraža ter jo dviguje k Bogu.«

Iz življenja …
Prvi del Angelinega življenja zagotovo ni bilo življenje goreče Gospodove učenke.
Rodila se je leta 1248 v Folignu v Umbriji v bogati družini. Oče je kmalu umrl, mati pa jo je vzgaja precej površno. Poročila se je pri dvajsetih letih. Do skoraj štiridesetega leta je »živela divje, prešuštno in bogokletno«, kot je sama zapisala. Ko se je vedno bolj zavedala svojega grešnega življenja in se na koncu ni več upala vsega izpovedati, se je v molitvi obrnila na sv. Frančiška Asiškega in s pomočjo duhovnega voditelja p. Arnalda, doživela spreobrnjenje.
Kmalu nato je kot Božjo voljo sprejemala smrt svojega moža, otrok in matere.
Potem je prodala svoje posestvo ter vse imetje razdelila revežem, sama pa je živela v revščini in pokori. Leta 1291 se je pridružila tretjemu redu sv. Frančiška in zbirala podobno misleče ljudi v svoji skupnosti oz. »cenacolu« k molitvi in pogovoru o veri ter k načrtovanju dobrodelnih dejavnosti, kajti Angela je požrtvovalno skrbela za uboge, še zlasti za gobavce. Od tedaj naprej je sv. Angela prestajala bolezni in duševne bolečine. Deležna je bila številnih mističnih doživetij in smela biti večkrat čisto v Božji bližini, kot je zapisal p. Arnold. Pogosto je imela prikazni Križanega, ki ji je kazal svoje rane in ji razodeval, kaj vse je pretrpel iz ljubezni do nje. Dvanajst let pred smrtjo ni zaužila nobene jedi razen evharistije. Umrla je kot največji mistik svojega časa 4. januarja 1309 v Folignu.

Upodobitve
Upodabljajo jo kot tretjerednico sv. Frančiška z vklenjenem hudičem na verigi. Upodabljajo jo tudi, kako prejema obhajilo iz Jezusovih rok, kot spokornico z orodji Kristusovega mučenja.

Zavetnica
Sv. Angela Folinjska je zavetnica vdov in priprošnjica vsem, ki se hočejo rešiti sužnosti greha (proti spolnim skušnjavam), proti smrti otrok.

Gradiva:

Sv. Angela Folinjska (v hr.) – 2:52 min: https://www.youtube.com/watch?v=aP7REGnwFHo

Drugi svetniki dneva:

Elizabeta Anna Bayley Seton, redovnica, vzgojiteljica
Emanuel Gonzales Garcia, škof, ustanovitelj

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez Nepomuk Neumann: V misijonih izgorel, ime po zavetniku spovednikov
2028-01-05
Ime je dobil po sv. Janezu Nepomuku, zavetniku spovednikov.
Bil je zelo izobražen in nadarjen, znal je osem jezikov, obenem pa srčen in ponižen. Še kot škof je rad jedel z reveži.

Iz življenja …
Sv. Janez Nepomuk Neumann se je rodil 28. marca 1811 v katoliški družini v Prahatice na Češkem. Njegov oče je bil Nemec, mati pa Čehinja. Imel je še štiri sestre in brata.
Po končani srednji šoli je vstopil v semenišče, kjer se je že zelo kmalu odločil, da bo šel v misijone. Zato se je pridno učil tudi jezike – francoščino, angleščino … Naučil se je osem jezikov.
Ker pa je bilo v njegovi domači škofiji preveč duhovnikov in so precej zamujali s posvečenjem, sam pa je vedel, da so duhovniki številnim priseljencem v Severni Ameriki nujno potrebni, se je peš odpravil do francoske obale in se vkrcal za New York.
Tam je že tri tedne po prihodu prejel duhovniško posvečenje in dobil veliko župnijo blizu Niagarskih slapov, ki se je razprostirala na 1450 kvadratnih kilometrih. Ker je neutrudno skrbel zanjo, večinoma je pešačil, se je po štirih letih izčrpal. Novih moči si je povrnil v samostanu redemptoristov, ki jih je skoraj sto let prej ustanovil sv. Alfonz Ligvorij. Da bi v prihodnje bolje opravljal svoje dolžnosti pastirja, je leta 1840 vstopil v ta red.
Pri enainštiridesetih letih je bil imenovan za četrtega filadelfijskega škofa. V škofiji je ustanavljal šole in cerkve, samostanske skupnosti in eno ustanovil celo sam, to je skupnost »sester samostanskega tretjega reda sv. Frančiška« iz Filadelfije. Bil je zelo izobražen in nadarjen, obenem pa srčen in ponižen. Še kot škof je rad jedel z reveži.
Toda njegov neumoren duh za širjenje Božjega kraljestva je terjal svoj davek. Po zgolj osmih letih se je kot škof zgrudil na eni izmed ulic v Filadelfiji ter umrl 5. januarja 1860.

Upodobitve
Upodabljajo ga kot moža srednjih let, oblečenega v obleki redemptoristov ali kot škofa s križem v roki in z desnico, dvignjeno v blagoslov.

Gradivo:

O življenju sv. Janeza Nepomuka Neumanna (v ang.)

Drugi svetniki dneva:

Simeon Stilit, puščavnik
Sinkletika, devica, puščavnica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Trije kralji: Praznik Gospodovega razglašenja
2028-01-06
Glejte, trije kralji v lepi zlati halji, na kamelah jezdijo …
Praznik Gospodovega razglašenja ali Svetih Treh kraljev v Cerkvi praznujemo od začetka 3. stoletja, in je zgodovinsko starejši od božiča. Osnovni pomen praznika je: Bog je prišel odrešiti vse ljudi in vse narode, kar še posebej simbolizirajo trije modri z Vzhoda.
Modre z Vzhoda je zvezda pripeljala do novorojenega Mesija, kateremu so se poklonili. Prinesli so mu darila, ki napovedujejo zgodbo odrešenja: zlato so mu poklonili kot kralju, kadilo kot Bogu, miro kot človeku, ki bo moral trpeti in umreti.

»Gospodovo razglašenje razodeva Jezusa kot Izraelovega Mesija, Božjega Sina in Odrešenika sveta.« (KKC 528)

Sveto pismo sicer poroča o modrih z Vzhoda, a v legendi so postali trije kralji. Sveto pismo o njihovem številu sploh ne poroča. Njihovo število tri verjetno izvira iz treh darov, v 6. stoletju pa jih je ljudska domišljija celo poimenovala: Gašper, Miha in Boltežar. V spomin na to smo že na predvečer, to je na tretji sveti večer, v jaslice postavili te tri kralje.

Spodbuda
Jezus ni prišel na svet samo za izbrance, ampak za vse ljudi brez izjeme. Modre z Vzhoda je vodila zvezda. Po dolgi in naporni poti so končno našli Dete in ga počastili. Modri z Vzhoda so se Jezusovega rojstva razveselili, kralj Herod pa ne.
Kakor modri (kralji) tudi mi danes počastimo Jezusa z najlepšimi darili, ki jih premoremo, kot so npr. mir, veselje, potrpežljivost, blagost, zvestoba, ljubezen.
Ko so se modri z Vzhoda srečali z Jezusom, so se spremenili. Evangelij pravi, »da so se po drugi poti vrnili v svojo deželo,« čeprav jim je kralj Herod naročil, naj mu pridejo nazaj grede povedat, ko najdejo dete. Ko človek enkrat sreča Jezusa, se ne more več vrniti po isti poti!

Za osebno premišljevanje:

Kaj mi pomeni Jezus? Je zame samo nek kralj ali je moj Kralj? Kako se to pozna v mojem življenju?
Na kakšen način me je Bog vodil k Jezusu? Ali tudi v moje življenje pošilja ljudi, ki jih nisem pričakoval?
Modri so k Jezusu prišli pripravljeni z darovi. Kaj mu lahko podarim jaz?

Molimo
Dragi Jezus, zvezda je kraljem kazala pot do tebe.
Naj bom s svojim življenjem vsem, ki te iščejo,
kakor zvezda, ki jih bo vodila k tebi.
Naj me današnji praznik okrepi v veri in zaupanju vate.
Vodi moje življenje tako,
da bom nekoč tvoje veličastvo gledali v vsej slavi. Amen.

Običaji
Priljubljeni so obredni obhodi kolednikov, preoblečenih v svete tri kralje in z zvezdo. S petjem ali igranjem koledniških pesmi prinašajo k hiši blagoslov za letino, zdravje in srečo ljudem in živini. V današnjem času koledniki zbirajo darove za potrebe misijonov in tako ljudi simbolično vabijo k darovanju.
»V viharju mi okna žvenkečejo,
pred oknom mi konji rezgečejo …
‘Oj, vstani, zaspani gospodar!
Mi smo Gašpar, Miha, Boltažar,
smo sveti trije kralji;
Iz jutrovih dežel prišli,
neznan nam je kraj, in trudni smo vsi,
mi bi radi tu nočevali. …’«
(Oton Župančič)

Cerkve posvečene sv. Trem kraljem
V 13. stoletju so začeli v nemškem mestu Köln, pri nas znanem kot Kelmorajn (Köln am Rhein), graditi veliko gotsko katedralo, posvečeno sv. Trem kraljem. Gradili so jo kar šesto let, da je lahko sprejemala množice romarjev, tudi slovenske častilcev sv. Treh kraljev, in to vse do leta 1775, ko je romanje prepovedal cesar Jožef II.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Trem kraljem je pri nas posvečenih 12 cerkva (2 župnijski, 10 podružničnih).

ŽUPNIJSKI cerkvi:

v župniji Vrh – Sv. Trije kralji (nadškofija LJ) in
v župniji Studenice (nadškofija MB).

PODRUŽNIČNE cerkve:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Kobarid (škofija KP)
Sužid

2.
Podbrdo (škofija KP)
Obloke

3.
Fara pri Kočevju (škofija NM)
Kostel

4.
Kočevje (škofija NM)
Črni Potok

5.
Polhov Gradec (nadškofija LJ)
Briše

6.
Radeče (nadškofija LJ)
Brunk

7.
Črešnjevec (nadškofija MB)
Ješovec

8.
Radlje ob Dravi (nadškofija MB)
Radelj

9.
Sv. Benedikt v Slovenskih goricah (nadškofija MB)
Benedikt

10.
Tinje (nadškofija MB)
Trije kralji na Pohorju

Video gradiva:

PESEM kolednica Sv. Trije kralji – poje Kvartet SVIT (v slov.) – 3:38 min

Poklon kraljev: Božično premišljevanje ob sliki J. B. Tiepola Poklon kraljev (v slov.) – 2:54 min

O veličastnem svetišču Sv. Treh kraljev v Kölnu (v nem.) – 4:38 min

Druga gradiva:

Duhovne misli cerkvenih očetov, Benedikta XVI. in papeža Frančiška za praznik Gospodovega razglašenja (v slov. – html)

Drugi svetniki dneva:

Andrej (Alfred) Bessette, redovni brat
Andrej Corsini, škof, redovnik
Janez de Ribera, škof
Peter Tomaž, nadškof, redovnik, pridigar
Rafaela Marija Porres, redovna ustanoviteljica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Rajmund Penjafortski: Svetniku pomagal osnovati red mercedarijev
2028-01-07
Sv. Rajmunda upodabljajo kot dominikanca, ki se pelje po morju na svojem plašču ali pa plašč uporablja kot jadro čolna. Pripisujejo mu veliko čudežev.
Sv. Petru Nolasku je pomagal pri osnovanju reda mercedarijev, ki je med drugim skrbel za odkup krščanskih sužnjev iz muslimanskega ujetništva.

Iz življenja …
Sv. Rajmond Peniafortski se je rodil okoli leta 1175 na gradu Penjafort blizu Barcelone v Španiji kot plemiški sin. V Bologni, kjer je doktoriral iz civilnega in cerkvenega prava, je sprva deloval kot univerzitetni profesor. Obetala se mu je bleščeča kariera na področju prava, a se je že med študijem pripravljal tudi na duhovniški poklic in po vrnitvi v Barcelono prejel mašniško posvečenje.
Sv. Petru Nolasku (god 28. januar) je pomagal pri osnovanju reda mercedarijev, ki je med drugim skrbel za odkup krščanskih sužnjev iz muslimanskega ujetništva. Za misijonarje je organiziral jezikovne šole arabskega in hebrejskega jezika.
Leta 1222 se je pridružil novoustanovljenemu dominikanskemu redu in sprejel njegovo redovno uboštvo, ponižnost in pokorščino.
Leta 1230 ga je papež Gregor IX. poklical v Rim za svojega spovednika in svetovalca. Tam je med drugim napisal jasne smernice za spovednike in objavil zbirko dekretov cerkvenega prava. Škofovsko službo, ki mu je bila ponujena, je zavrnil.
Ob vrnitvi v Španijo so ga sobratje izvolili za predstojnika dominikanskega reda. V tem času je izpopolnil pravila dominikanskega reda in se po dveh letih umaknil v samostan v Barceloni, kjer se je posvečal pastoralnemu delu, predvsem pridiganju in spovedi. Svojega sobrata sv. Tomaža Akvinskega je spodbujal k pisanju. Živel je sto let. Umrl je 6. januarja 1275 v Barceloni.

Čudeži
Pripisujejo mu številne čudeže. Bil je osebni spovednik razuzdanega aragonskega kralja Jakoba. Ker se kralj kljub večkratnim Rajmundovim grajam ni poboljšal, je se je Rajmund na koncu odločil, da ga zapusti. Razuzdani kralj pa je s smrtno kaznijo zagrozil vsem, ki bi ga prepeljali čez morje. A Rajmund se je čudežno prepeljal čez morje, in sicer s pomočjo svojega plašča, nad katerim je predhodno naredil znamenje križa.

Upodobitve
Sv. Rajmunda upodabljajo kot dominikanca, ki se pelje po morju na svojem plašču ali pa plašč uporablja kot jadro čolna.

Zavetnik
Je zavetnik pravnikov, pravnih šol, zidarjev, kiparjev; je priprošnjik proti kugi.

Gradiva:

Sv. Rajmund (v hr.) – 2:20 min

Sv. Rajmund (v ang) – 5 min

Sv. Rajmund (v ital.) – 1:38 min

Drugi svetniki dneva:

Sv. Valentin iz Passaua, škof in puščavnik
Sv. Karel iz Sezzeja, frančiškanski brat, mistik

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Severin Noriški: Duhovni in politični vodja dežele
2028-01-08
8. januarja goduje sveti Severin, ki je zavetnik vinogradnikov in vinskih trt.
Severinu pravimo “noriški apostol”. Na naša tla je prišel sredi 5. stoletja. Bil je avtoriteta, ki so jo vsi spoštovali: pravi duhovni in politični vodja dežele. Nanj so se obračali tako škofje kot posvetni vladarji.

Iz življenja …
V 5. stoletju so Germanska ljudstva k nam v Norik vdirala s severa in plenila, tako da so tukajšnji prebivalci bežali na vzpetine ali pa v Italijo.
Sredi 5. stoletja je k nam v Norik prišel sv. Severin, ki se je rodil okoli leta 410, najverjetneje v Južni Italiji v premožnejši družini. Vzdolž Donave je začel oznanjati evangelij predvsem z dobrodelnostjo. Za revno in lačno ljudstvo je zbiral sredstva, obenem pa posegal na vsa področja življenja, saj je bil avtoriteta, ki so jo vsi spoštovali. Čeprav ni hotel prevzeti nobene cerkvene ali javne službe, je bil pravi duhovni in politični vodja dežele. Nanj so se obračali tako škofje kot posvetni vladarji.
Sam pa je bil ves čas velik asket, ki je pogosto molil, se postil in delal pokoro. Ustanovil je več samostanov: v Faviani, Lorchu in Passauu. Tik pred smrtjo je menihom naročil, naj neprenehoma molijo in zaupajo v molitev; naj bo njihovo življenje v skladu z njihovim poklicem.
Umrl je 8. januarja 482 v kraju Favianis (Mautern an der Donau) v Avstriji.

Upodobitve
Sv. Severina umetniki najpogosteje upodabljajo kot romarja s palico ali kot meniha oziroma opata s knjigo in opatovsko palico, včasih pa tudi z modelom cerkve in križem v roki oz. kako z dvignjenim prstom pridiga ljudstvu.

Zavetnik
Sv. Severin je zavetnik Bavarske, vinogradnikov, vinskih trt, tkalcev platna, ujetnikov …

Drugi svetniki dneva:

Sv. Lovrenc Giustiniani, prvi beneški patriarh

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Julijan: Zavetnik hospicev
2028-01-09
Sveti Julijan je živel konec 3. stoletja, to je v času preganjanja kristjanov.
Skupaj s svojo ženo se je posvečal predvsem ubogim in bolnim. Bila sta tako verna, da so med njuno molitvijo maliki začeli goreti.

Iz življenja …
Sv. Julijan je bil edini sin pobožnih bogatih staršev. Ker so starši želeli, se je poročil z Baziliso. Skupaj z ženo sta živela kot brat in sestra, ter se posvečala predvsem ubogim in bolnim. Svojo hišo sta spremenila v zavetišče in skrbela za vse pomoči potrebne. Sv. Julijan je skrbel za moške, žena pa za ženske.
Sv. Bazilisa je umrla naravne smrti, sam pa je bil v Egiptu med krščanskim preganjanjem leta 304 ujet. Ker ni želel častiti malikov, so ga zaprli. Tam je spreobrnil še sina rimskega guvernerja (Celza) in njegovo mamo, a so bili, žal, potem vsi trije zaradi neomajne vere umorjeni.

Upodobitve
Sv. Julijana umetniki najpogosteje upodabljajo z gorečimi ali razbitimi kipi malikov, skupaj z ženo Baziliso.

Zavetnik
Sv. Julijan je zavetnik ubogih bolnikov in hospicev.

Gradiva:

Sv. Julijan in Bazilisa (v špan.) 1:46 min

Drugi svetniki dneva:

Marija Terezija od Jezusa, ustanoviteljica reda, opatinja
Peter iz Sebaste, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Gregor iz Nise: Eden največjih teologov in govorcev
2028-01-10
Sveti Gregor iz Nise je cerkveni učitelj. Velja za enega največjih teologov in govorcev, čeprav je sprva živel v senci svojega starejšega brata svetega Bazilija Velikega.

Iz življenja …
Sveti Gregor se je rodil med letoma 331 in 340 v družini odvetnika v Cezareji (današnja Turčija).
Po svoji poroki in rojstvu sina se je posvetil študiju svetih ved. Postal je odvetnik. Na bratovo priporočilo se je umaknil v samoto samostana ob Črnem morju in tam asketsko živel do leta 372, ko je postal škof v mestu Nisi v Kapadokiji.
Bil je velik mistik in filozof, vsestransko izobražen in vnet nasprotnik arianizma, zaradi česa je moral za dve leti v izgnanstvo zaradi krivih obtožb arijancev. Napisal je številne spise v obrambo krščanske vere.
Umrl je okoli leta 395 v mestu Sebaste v današnji Turčiji.

Upodobitve
Svetega Gregorja iz Nise umetniki upodabljajo ga kot grškega škofa z evangeljskim kodeksom.
Pogosto ga upodabljajo tudi skupaj z drugimi škofi, zlasti s svetim Bazilijem in svetim Janezom Zlatoustim.

Gradiva:

Radijska kateheza o sv. Gregorju iz Nise (44:38 min)

Drugi svetniki dneva:

Agaton, papež
Gregor X, papež

Sveti Pavlin Oglejski: Apostol Slovencev
2028-01-11
Sveti Pavlin Oglejski velja za enega največjih učenjakov svoje dobe, to 8. stoletja.
Veliko zaslug ima za pokristjanjevanje Slovencev – naših prednikov južno od Drave.

Iz življenja …
Sveti Pavlin je bil rojen v Ogleju pred letom 750.
V času cesarja Karla Velikega je bil škof, oglejski patriarh (787–802). V svojih spisih in javnih nastopih na škofovskih zborovanjih se je vselej zavzemal za pravo vero in krščansko življenje.
Veliko zaslug ima za pokristjanjevanje ljudstev, ki so živela na ozemlju njegovega patriarhata, torej tudi Slovencev – naših prednikov južno od Drave.
S salzburškim nadškofom Arnom se je namreč dogovoril o poteku meje med oglejskim in salzburškim misijonskim področjem po reki Dravi, ki se je obdržala skoraj tisočletje (811–1786) in bila pomembna za zgodovino Slovencev.
Umrl je v Ogleju 11. januarja leta 802.

Upodobitve
Svetega Pavlina Oglejskega umetniki upodabljajo kot škofa z mitro in škofovsko palico.

Molimo
Dragi Bog,
po apostolskem delovanju oglejskega škofa Pavlina
si naše prednike poklical k luči evangelija.
Prosimo te, da po njegovi priprošnji
rastemo v milosti in spoznanju Tebe. Amen.

Gradiva:

“Duhovni boj” pri Pavlinu Oglejskem (p. Miran Špelič) – 57:37 min

O sv. Pavlinu II. Oglejskem (v it.) – 2:10 min

Pavlin Oglejski (v it.) – 6:35 min

Drugi svetniki dneva:

Teodozij Koinobit, menih

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Anton Marija Pucci: Svetniški župnik iz reda servitov
2028-01-12
Sveti Anton Marija Pucci je bil svetniški župnik iz reda servitov, nepoznan zunaj meja svoje župnije in mesta.

Iz življenja …
Rodil se je 16. aprila 1819 v kraju Poggiole v Italiji, kot drugi od sedmih otrok v preprosti kmečki družini. Pri krstu je dobil ime Evstahij. Z osemnajstimi leti je vstopil v red servitov v Firencah, kjer je dobil redovno ime Anton Marija. Leta 1843 je prejel mašniško posvečenje.
48 let je bil župnik pri župnijski cerkvi sv. Andreja v Viareggiu, s približno 4000 prebivalci (predvsem ribiči, pomorščaki) ob toskanski sredozemski obali. Zelo je častil Križanega in Božjo Mati Marijo, s katerima je bil vseskozi povezan.
Ves se je razdajal svojim župljanom. Da bi jim pomagal in skrbel za njihovo versko življenje, je ustanovil številne kongregacije, družbe in šole: kongregacijo krščanskega nauka za otroke in odrasle; Alojzijevo družbo; Vincencijevo konferenco; zavod servitinj za dekleta; kongregacijo krščanskih mater, družbo sprave sv. Jožefa ter večerno šolo za otroke in fante z morja.
Njegova posebna skrb pa so bili bolniki, reveži in zapuščeni. Na obali je odprl otroško zdravilišče in prvi hospic.
Umrl je 12. januarja 1892 v Viareggiu, prav tako v Italiji.
Leta 1952 ga je papež Pij XII. razglasil za blaženega, papež Janez XXIII. pa leta 1962 za svetnika.

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Hilarij: Svetniški učitelj svetega Martina
2028-01-13
Škof sveti Hilarij iz Poitiersa je cerkveni učitelj. Napisal je obsežna teološka dela. Velja za prvega pisca himen v Zahodni Cerkvi. Pri sv. maši imamo še danes veliko himen, ki se jih v latinskem prevodu pripisuje njemu.
Njegov najslavnejši učenec je sveti Martin iz Toursa.

Iz življenja …
Sveti Hilarij je rojen okoli leta 310 v francoskem Poitiersu v bogati poganski družini. Dosegel je najvišjo možno izobrazbo in se poročil. Ker se mu je poganski pogled na svet zdel preveč površinski, je ob iskanju resnice in preučevanju Svetega pisma prišel do spoznanja Boga. Okoli leta 345 je prejel krst skupaj z ženo in hčerko.
Manj kot deset let pozneje ga je krščanska skupnost v Poitiersu izbrala za škofa. Ves čas svojega škofovanja se je moral ukvarjati predvsem s krivim naukom arianizmom, ki se je s pomočjo cesarjev razširil po celotnem cesarstvu. Arijev nauk je razglašal Kristusa za največjega človeka, ne pa tudi za resničnega Boga. Sveti Hilarij si je predvsem zaradi nasprotovanja temu krivoverstvu zaslužil naziv »Atanazij Zahoda«, to je po sv. Atanaziju Aleksandrijskem, učencu sv. Antona Puščavnika.
Sveti Hilarij je napisal obsežna teološka dela, razlage svetopisemskih knjig in velja za prvega pesnika himen v Zahodni Cerkvi. Pri sv. maši imamo še danes veliko himen, ki se jih v latinskem prevodu pripisuje njemu.
Umrl je 13. januarja 367 in bil pokopan v Poitersu.

Upodobitve
Svetega Hilarija iz Poitiersa umetniki najpogosteje upodabljajo, kako s svojo škofovsko palico odločno mori kače, simbol krivoverstva.

Zavetnik
Priporočajo se mu proti kačjim pikom, je zavetnik šibkih otrok in mater.

Cerkve v Sloveniji
Svetemu Hilariju je pri nas posvečena ena podružnična cerkev v kraju Mija v župniji Kred, to je na teritoriju koprske škofije.

Gradiva:

Sv. Hilarij (v ang.) – 2:01 min: https://www.youtube.com/watch?v=5mRZ8wGEHAs

Sv. Hilarij (v ang.) – 2:00 min: https://www.youtube.com/watch?v=x5_l-pQ_Snk

Drugi svetniki dneva:

Frančišek Marija Greco, duhovnik, ustanovitelj kongregacije
Remigij iz Reimsa, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Feliks iz Nole: Zakaj je upodobljen s pajkom?
2028-01-14
Sveti Feliks je bil duhovnik, ki ga upodabljajo s pajkom. Zakaj?

Iz življenja …
Sveti Feliks se je rodil v Noli blizu Neaplja v začetku 3. stoletja, kot najstarejši sin upokojenega vojaka iz Sirije. Postal je kristjan. Po očetovi smrti je prodal večino premoženja, izkupiček pa razdelil revnim. V duhovnika ga je posvetil domači škof sveti Maksim iz Nole.
Ko je škof Maksim zbežal v gore, da bi se izognil preganjanju cesarja Decija, so preganjalci Feliksa ujeli, ga mučili in bičali. A angel ga je osvobodil iz ječe, podobno kot je nekoč apostola Petra, tako da je lahko pomagal bolnemu in zapuščenemu škofu. Feliks se je skupaj z Maksimom skrival v ruševinah. Med drugim valom preganjanja je na vhodu v to razvalino pajek hitro spletel mrežo, zato so vojaki, ki so Feliksa zasledovali, opustili iskanje.
Šele ko se je preganjanje končalo, to je po Decijevi smrti leta 251, sta sveti Feliks in Maksim lahko zapustila skrivališče. Po Maksimovi smrti je Feliks deloval kot duhovnik ter se še posebej posvečal revežem. Čeprav je okoli leta 255 v Noli umrl naravne smrti, velja za mučenca; to pa zaradi vsega, kar je preživel in pretrpel zaradi vere. Po izročilu je umrl v visoki starosti 14. januarja.

Upodabljanje
Umetniki ga upodabljajo kot diakona v ječi, po legendi sedi v jami ali pa izčrpanemu škofu podaja grozdje; upodabljajo ga s pajkom, angelom in palmo.

Zavetnik
Svetemu Feliksu se priporočajo v primeru krivega pričevanja in krive prisege, za povrnitev izgubljenih živali ali stvari; je zavetnik za oči, bolne; domačih živali.

Gradiva:

Sv. Feliks iz Nole (v ang.) – 2:13 min: https://www.youtube.com/watch?v=h0kETtT03c4

Drugi svetniki dneva:

Sv. Oton iz Jurkloštra, menih
Sv. Sava Nemanjić, škof
Bl. Odorik iz Pordenoneja, redovnik, misijonar

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Pavel Puščavnik: Prvi puščavnik
2028-01-15
Sv. Pavel Puščavnik velja za prvega krščanskega puščavnika, ki je s svojim zgledom vplival na druge.
Malo pred smrtjo ga je obiskal sv. Anton Puščavnik, ki ga je tudi pokopal.
“Če na Pavla dan je čist in jasen, bo zemlje sad v tem letu krasen.”

Iz življenja …
Sv. Pavel Puščavnik je bil rojen leta 228 v okolici Teb, glavnem mestu Zgornjega Egipta.
Vzgojen je bil v krščanskem duhu, a je starše kmalu izgubil.
Ker je podedoval veliko bogastvo, in so ga njegovi sorodniki v času Decijevega preganjanja naznanili, da je kristjan, je zbežal v puščavo in živel v skalni votlini, iz katere je rasla dateljnova palma, ob njej pa je izviral studenec. V tej votlini je preživel šestdeset let v molitvi in premišljevanju, v odpovedi in zatajevanju, odmaknjen od ljudi. Čez nekaj let pa se je palma posušila.
Kako se je potem preživljal? Bog mu je šestdeset let pošiljal krokarja, ki mu je prinašal vsak dan pol hlebca kruha, kakor v stari zavezi preroku Eliji.
Umrl je v visoki starosti, star 113 let.
Po sv. Pavlu Puščavniku se imenujejo pavlinci, člani madžarske puščavniške kongregacije.

Upodabljanje
Sv. Pavla Puščavnika umetniki najpogosteje upodabljajo s palmo, s krokarjem ali dvema levoma, ki mu kopljeta grob.

Gradiva:

Sv. Pavel Puščavnik (v ang.) – 2:18 min: https://www.youtube.com/watch?v=Vl_tC3yYwt0

Sv. Pavel Puščavnik (v ang.) – 4:41 min: https://www.youtube.com/watch?v=um0-RFkC25U

Drugi svetniki dneva:

Alojzij Variara, duhovnik (beatifikacija: 2002)
Maver, opat
Absalom, koprski škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Marcel I.: Papež s prisilnim delom
2028-01-16
Sv. Marcel je bil papež mučenec.

Iz življenja …
Sv. Marcel je javno papeževal dve leti, in sicer leta 308 in 309.
Živel je v zadnjih letih Dioklecijanovega preganjanja kristjanov, ki so bila tako silna, da se je zdelo da Cerkev nekaj let sploh ni imela papeža.
Sv. Marcel je moral kot papež v Rimu na novo vpeljal cerkveni red in dušno pastirstvo po polemiki okrog pokore in spovedi. Uspešno si je prizadeval za ponovno vzpostavitev zdesetkane duhovščine, ki je delovala v tajnosti in strahu pred preganjalci. Ponovno je sprejel v objem Cerkve vse, ki so zaradi strahu pred smrtjo v času preganjanja zanikali svojo vero in darovali poganskim bogovom. Zaradi različnih pogledov na to je nastal spor, in zaradi katerega naj bi ga cesar Maksencij pozneje izgnal iz mesta.
Po legendi naj bi v izgnanstvu opravljal prisilno delo – najtežja in najbolj poniževalna dela v konjskem hlevu, zato ga slikarji pogosto prikazujejo v hlevu v družbi oslov ali konj.
Papež Marcel je kmalu nato, 16. januarja 309, umrl v pregnanstvu, ne da bi dosegel leto 313, ko je dal cesar Konstantin Veliki krščanstvu svobodo.

Blagoslovljen god vsem Marcelom in Marcelam!

Drugi svetniki dneva:

Bl. Alojz Anton Ormieres, duhovnik, ustanovitelj
Sv. Berard in maroški mučenci, duhovnik in tovariši, mučenci
Sv. Jožef Vaz, duhovik

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Anton Puščavnik: Oče menihov, 20 let ni spregovoril
2028-01-17
17. januarja goduje priljubljen svetnik Anton Veliki ali Anton Puščavnik, »oče menihov«.
Prek pisem je bil v stiku celo s cesarjem Konstantinom.
»Če sv. Anton z dežjem prihaja, se dobro potem zemlja napaja.«

Iz življenja …
Sv. Anton Puščavnik se je rodil okoli leta 251 v Komi (v Srednjem Egiptu) v bogati družini. Ko so mu umrli starši, je v sebi začutil Božji klic. Močno so se ga dotaknile Jezusove besede bogatemu mladeniču:
»Če hočeš biti popoln, pojdi, prodaj, kar imaš, in daj ubogim in imel boš zaklad v nebesih«.
Sv. Anton je storil prav to. Ubogim je razdal podedovano premoženje, poskrbel je le za svojo mlajšo sestro, sam pa je odšel v puščavo, kjer je živel v pokori in molitvi.

20 let ni spregovoril besede
Sv. Anton je dvakrat prišel tudi v mesto Aleksandrijo: Prvič je prišel leta 311, kjer je javno oznanjal evangelij, kljub cesarjevemu preganjanju kristjanov. S tem je želel opogumiti kristjane, nato pa se je vrnil v puščavniško življenje, kjer dvajset let ni z nikomer spregovoril niti besedice. Drugič je prišel malo pred smrtjo, in sicer na prošnjo sv. škofa Atanazija (god 2. maj), da bi tam branil pravo vero zoper arijance.

6.000 posnemovalcev?
Anton je s svojim zgledom puščavniškega življenja pritegnil mnogo posnemovalcev puščavnikov, po nekaterih virih približno 6.000. Pripisujejo mu številne čudeže, napisal je tudi nekaj pisem. Pravijo mu tudi »Anton Veliki«.
Umrl je leta 356 v Gornjem Egiptu, star 105 let.
Njegovo življenje je kmalu popisal njegov učenec sv. Atanazij Aleksandrijski in s tem spodbudil razcvet meništva.
Pozneje pa je nastalo veliko legend, po zaslugi katerih je pogosto prikazan poleg prašičev, kot simbol nečistosti, ki jo je junaško premagoval.

Upodobitve
Umetniki sv. Antona Puščavnika najpogosteje upodabljajo s prašičkom, zvoncem in palico. Pogosto je obkrožen tudi z drugimi živalmi in demoni.

Zakaj je upodobljen s prašičkom?
Obstojijo tri razlage o »Antonovem prašičku«
1. razlaga: V puščavi ga je več let skušal hudobni duh z različnimi skušnjavami, a ga je Anton končno premagal. Ker je za Jude prašič obredno nečista žival in simbol greha nečistosti, so Antona začeli upodabljati s prašičem.
»Nihče ne more priti v Božje kraljestvo, ne da bi bil skušan. Odvzemi skušnjave in nihče ne bo odrešen.« (Anton Puščavnik, Iz Izreki svetih starcev)
2. razlaga: Po izročilu so včasih vaščani prašiče pasli na pašnikih zunaj naselij in pri tem eno od živali označili z zvoncem. Ta je običajno pripadala skupnosti in bila zaklana 17. januarja, to je na god sv. Antona Puščavnika. Ta »Antonov prašiček« je zato v srednjem veku postal atribut svetnika. Tako je sv. Anton Puščavnik postal tudi zaščitnik prašičkov, pa tudi kmetov in obrtnikov.

3. razlaga, ki je najverjetnejša. Sv. Antona Puščavnika so močno častili člani pobožne družbe hospitalitov ali antonianov. Darove za svoje oskrbovance so običajno zbirali sami, pri čemer so imeli v rokah dolgo palico z zvončkom, s katerim so opozarjali na svoj prihod. Pri tem so jim po mestnih ulicah dovolili voditi prašičke, ki so jim bili podarjeni …

Zavetnik
Je zavetnik kmetov, mesarjev in domačih živali (zlasti prašičev). Nanj se obračajo pri kožnih boleznih, zastrupitvah, kugi …

Molimo
Dobri Oče, sv. Antonu Puščavniku si dal milost,
da ti je v puščavi služil s čudovitim življenjem.
Po njegovi priprošnji naj se odpovedujemo sebi
in tebe nad vse ljubimo. Amen.

Cerkve v Sloveniji:
Sv. Antonu Puščavniku je pri nas posvečenih 33 cerkva in dve kapeli.

Župnijske CERKVE posvečene sv. Antonu Puščavniku:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Bilje (KP)
Bilje

2.
Brezovica (LJ)
Brezovica pri Ljubljani

3.
Divača (KP)
Divača

4.
Hrpelje – Kozina (KP)
Hrpelje

5.
Korte (KP)
Korte

6.
Stoperce (CE)
Stoperce

7.
Sv. Anton (KP)
Sv. Anton

8.
Sv. Anton v Slovenskih Goricah (MB)
Cerkvenjak

9.
Škrbina (KP)
Škrbina

10.
Špitalič (LJ)
Špitalič

11.
Železniki (LJ)
Železniki

Podružnične CERKVE:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Bizeljsko (CE)
Drenovec

2.
Bovec (KP)
Čezsoča

3.
Brestanica (CE)
Gornji Leskovec

4.
Dobrava (LJ)
Otoče (++)

5.
Dobrnič (NM)
Dolenja Selca

6.
Dragatuš (NM)
Golek (++)

7.
Kanal (KP)
Kanalski Vrh

8.
Knežak (KP)
Koritnice

9.
Kočevska reka (NM)
Štalcarji (pokopališka) – le zidovi

10.
Košana (KP)
Neverke

11.
Laško (CE)
Rečica

12.
Ljubljana – Podutik (LJ)
Ljubljana (Glinice)

13.
Luče ob Savinji (CE)
Podvolovjek

14.
Podzemelj (NM)
Krasinec (++)

15.
Ravne na Koroškem (MB)
Ravne na Koroškem

16.
Stari trg pri Ložu (LJ)
Babna Polica

17.
Sv. Lovrenc na Dravskem polju (MB)
Župečja vas

18.
Šentvid pri Stični (LJ)
Rdeči Kal

19.
Šoštanj (CE)
Skorno

20.
Tomaj (KP)
Šepulje

21.
Toplice (NM)
Meniška vas

22.
Vrhnika (LJ)
Verd

KAPELE

1.
Koprivnik v Bohinju (LJ)
Pokljuka – Goreljek

2.
Ribnica (LJ)
Jelenov Žleb

Gradiva:

Sv. Anton Puščavnik (v ang.) – 4:33 min

O Antonu Puščavniku (v hrv.) – 2:23 min

O sv. Antonu Puščavniku – Pogled na KRAJE, kjer je prebival (v nem.) – 10:00 min

Drugi svetniki dneva:

Bl. Anton Koprski, redovnik
Sv. Sulpicij iz Bourgesa, škof
Bl. Terezij Olivelli, pravnik, mučenec

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Marjeta Ogrska: Triletna v samostan
2028-01-18
Nekatere Marjete godujejo danes, večina pa verjetno 20. julija, ko se spominjamo sv. Marjete Antiohijske (god 20. julij), ki je ena od štirinajstih priprošnjikov v stiski.

Iz življenja …
Zaobljubljeni otrok
Sv. Marjeta Ogrska je bila rojena leta 1242 na gradu Turoc v Klisi na Ogrskem (Madžarskem) kot deveta od desetih otrok ogrskemu kralju Beli IV. in kraljici Mariji Laskaris s cesarskega dvora v Carigradu. Leto dni pred Marjetinim rojstvom so Madžarsko prizadeli vpadi Mongolov in oče Bela se je takrat za rešitev iz stiske zaobljubil, da bo otroka, ki se bo rodil, posvetil Bogu.

Življenje mistikinje v samostanu
Tako so komaj triletno Marjeto že izročili dominikankam v Vespirmu. Pri dvanajstih letih je naredila redovne zaobljube v samostanu, ki ga je zanjo dal postaviti njen oče na Zajčjem otoku (pozneje Marjetinem otoku) na Donavi blizu Budimpešte, v katerem je ostala vse do svoje smrti.
Marjeta se je popolnoma posvetila Kristusu, asketskemu življenju, služenju bolnim in delom usmiljenja. Moč za svoje delo je črpala iz evharistične daritve. Veliko je premišljevala Jezusovo trpljenje. Gojila je pobožnost do Marije in prebirala Sveto pismo.
Je ena največjih srednjeveških mistikinj tistega časa.
Umrla je 18. januarja 1270, stara komaj osemindvajset let.

Čudeži po smrti
Njen grob so kmalu obiskovali številni verniki in romarji od vsepovsod in začela so se številna uslišanja in čudeži.

Zavetnica
Je zavetnica pred poplavami, v spomin na dogodek, ko je čudežno ustavila poplave na Donavi.

Upodobitve
Sv. Marjeto Ogrsko umetniki upodabljajo kot dominikanko z lilijo in knjigo v roki, včasih tudi s stigmami. Pogosto je ob njej krona.

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Friderik I. Baraga: Slovenski misijonar med Indijanci
2028-01-19
Morda bomo Slovenci kmalu 19. januarja obhajali god Ireneja Friderika Barage, velikega misijonarja med ameriškimi Indijanci in našega svetniškega kandidata.

Iz življenja …
ČBs Friderik Irenej Baraga je bil rojen 29. junija 1797 v gradu Mala vas (danes Knežja vas) pri Dobrniču. Ko je bil dveleten, se je družina preselila v grad Trebnje.
V času šolanja je v Ljubljani stanoval pri dr. Juriju Dolinarju, laičnem profesorju v škofijskem semenišču, in se je učil več jezikov. Bil je tudi zaročen, a Bog je odločil drugače.

Preobrat ob srečanju s svetnikom
Ko je šel leta 1816 študirati pravo na Dunaj, se je tam seznanil s sv. Klemenom Mario Dvoržakom. Pod njegovim duhovnim vodstvom se je odločil za duhovniški poklic in se v Ljubljani vpisal v bogoslovje: Leta 1823 je prejel duhovniško posvečenje.
»Svetost ne obstoji v tem, da bi služili Bogu, kjer bi sami hoteli, ampak kjer Bog hoče in kakor Bog hoče.« (Baraga)
Kaplanoval je v Šmartinu pri Kranju in Metliki.

Indijanski škof
Leta 1830 je odšel v Ameriko misijonarit med Indijance. Najprej je uspešno misijonaril med Indijanci iz roda Otava in se učil otavščine, nato pa še med Indijance rodu Očipve. Leta 1853 je bil posvečen v škofa v Cincinnatiju v Ohiu, njegovo prvo škofovsko mesto je bilo Sault Ste. Marie, ki pa ga je kasneje prenesel v Marquette. Da bi dobil novih misijonarjev, je leta 1854 prišel v Evropo. Baraga ni nikoli meril daljav, kadar je šlo za rešitev duš. Večkrat je med potjo spal na snegu, da je prišel do ljudi. Zaradi naporov je začel bolehati. Umrl je 19. januarja 1868. Pokopan je v marquettski stolnici.

Dela
Napisal je več slovenskih in indijanskih nabožnih knjig ter pomembno knjigo Geschichte, Charakter, Sitten und Gebräuche nordamerikanischen Indianer (Zgodovina, značaj, šege in običaji severnoameriških Indijancev), s katero je Evropejce seznanil o Indijancih. Pomembni sta predvsem njegova slovnica in slovar očipvejskega jezika. Bil je tudi dober risar in slikar …

Postopek za beatifikacijo
Škofijski postopek za njegovo beatifikacijo so vodili v škofiji Marquettu, kjer je deloval. Leta 2012 je kardinalska komisija potrdila junaško stopnjo kreposti škofa Baraga. Tako je papež Benedikt XVI. 10. maja 2012 odobril, da škofa Friderika Ireneja Baraga odslej smemo klicati častitljivi Božji služabnik. Za njegovo beatifikacijo je potrebno le še priznanje čudeža na njegovo priprošnjo.

Molitev za beatifikacijo
Vsemogočni Bog, Oče luči,
ki od tebe pride vsak dober dar
in ki si nam po svojem častitljivem služabniku
škofu Frideriku Ireneju Baragu
poslal tako velikega misijonarja, učitelja in pastirja,
usliši naše pobožne molitve in poveličaj ga,
da bo pred vesoljno Cerkvijo prištet k zveličanim.
To prosimo po Kristusu, našem Gospodu.
Amen.
Oče naš… Zdrava Marija… Slava Očetu…
Na Baragovo priprošnjo mi podeli milost, za katero prosim …

Gradiva:

RADIJSKA IGRA ob slikicah za otroke – 1:20:07 min

Oratorijska HIMNA 2018 s koreografijo – 1:51 min

PREDSTAVA Le eno je potrebno ob 150 letnici smrti Barage – 20:45 min

ŠMARNICE F. Baraga

FILM – odlomki iz napovednika (v ang.) – 0:40 min

Več na spletni strani škofije Marquette (ZDA) >>>

Drugi svetniki dneva:

Sv. Germanik, mučenec

Foto: Zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Fabijan in Sebastijan: V življenju nista bila skupaj
2028-01-20
Sv. Sebastijan (Boštjan) je že od nekdaj v družbi s sv. Fabijanom, čeprav svetnika v življenju nista imela nobene zveze.
Druži ju le dan smrti ali dan prenosa relikvij v nov grob in skupno češčenje.
Oba hkrati kličemo tudi v litanijah vseh svetnikov.

“Sv. Fabijan in Sebastijan sok v drevju poženeta.”

Sv. Fabijan
Sv. Fabijan je bil leta 236 izvoljen za papeža. Zgodovinar Evzebij pripoveduje, da je namig za njegovo izvolitev prišel iz nebes. Ko je rimska krščanska občina iskala novega papeža, in se je na Fabijanovo glavo usedel golob, so zbrani to razumeli kot Božje sporočilo in ga izvolili za papeža.
Cerkev je modro vodil štirinajst let. Rimsko skupnost je razdelil na sedem delov (pokrajin), ki jih je upravljalo sedem diakonov; eden od njih je bil tudi sv. Lovrenc. Sedmim diakonom, ki so skrbeli vsak za svoj del mesta, je dal pomočnike (subdiakone), ki so zbiral informacije in beležili dejanja mučencev. Fabijan je začel preurejati podzemne grobnice, danes znane kot Kalistove katakombe.
Papež Fabijan je bil prva žrtev cesarja Decija, ki je zavladal leta 249, in je začel preganjati kristjane. Cesar je papežu Fabijanu sodil sam, in sicer 20. januarja 250. Pokopan je v Kalistovih katakombah, kjer je še danes mogoče videti njegovo fresko.
Upodabljajo ga kot papeža s tiaro in golobom na glavi, poleg ima tudi meč in palmo.
Sv. Fabijan je zavetnik vodovodarjev, kovačev in lončarjev.

Sv. Sebastijan (Boštjan)

Drugi mučenec, ki se ga danes spominjamo, pa je sv. Boštjan. Po legendi je bil Boštjan vojak v službi cesarja Dioklecijana in skrit kristjan. Ko se je začelo preganjanje kristjanov, je obiskoval ječe, v katere je kot rimski vojak imel prost dohod, in v njih tolažil svoje brate v veri in jih krepčal za poslednji boj.
Ko so njegova dejanja odkrili, ga je Dioklecijan obsodil na grozno smrt, ki je naslikana v številnih različicah. Privezali so ga h kolu, spretni strelci pa so s puščicami streljali vanj. To je bilo 20. januarja po letu 250.
Upodabljajo ga privezanega na steber in s puščicami v telesu, včasih tudi s palmo.
Sv. Boštjan je bil v zgodnjih stoletjih prvi zavetnik zoper kugo, pozneje pa skupaj s sv. Rokom, ki je polagoma stopil na njegovo mesto. Sv. Botšjan je priprošnjik zoper kužne in nenadne nalezljive bolezni. Je zavetnik vojakov, lovcev …

Cerkve v Sloveniji

Obema, sv. Fabijanu in sv. Boštjanu je posvečenih 6 cerkva.

Sv. Fabijan in Sebastijan (Boštjan)

PODRUŽNIČNE cerkve posvečene sv. Fabijanu in sv. Boštjanu:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Dobova (škofija CE)
Mostec

2.
Kranj /Sv. Boštjan, Fabijan in Rok/ (nadškofija LJ)
na Pungartu

3.
Loka pri Zidanem mostu (škofija CE)
Polana

4.
Podgraje (škofija KP)
Fabci

5.
Stari trg ob Kolpi (škofija NM)
Predgrad

6.
Vinica (škofija NM)
Gornji Suhor

Sv. Sebastijan (Boštjan)
Samo sv. Boštjanu pa je posvečenih še 9 cerkva kot je razvidno sledečih tabel.

ŽUPNIJSKA cerkev posvečena sv. Boštjanu:

Št.
Župnija (Škofija)

1.
Pečarovci (škofija MS)

PODRUŽNIČNE cerkve posvečene sv. Boštjanu:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Brestanica (škofija CE)
Brestanica

2.
Črnomelj (škofija NM)
Mestna Loza

3.
Dravograd (nadškofija MB)
Sv. Boštjan

4.
Ilirska Bistrica (škofija KP)
Zarečje

5.
Klanec (škofija KP)
Petrinje

6.
Komenda (nadškofija LJ)
Moste

7.
Sv. Peter pod Svetimi gorami (škofija CE)
Svete gore

8.
Žetale (škofija CE)
Rogatnica

Gradiva:

Sv. Fabijan in Boštjan (v hr.) – 1:51 min: https://www.youtube.com/watch?v=n311HRw7BOU

Drugi svetniki dneva:

Evtimij Veliki, puščavnik, opat
Jožef Nascimbeni, duhovnik
Marija Kristina brezmadežnega spočetja, redovnica, ustanoviteljica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Neža: Zavetnica devic, zaročencev, otrok, živali (zlasti ovac)
2028-01-21
Na slovenskem je znan pregovor, da sv. Neža kuram rit odveže (da začno nesti).
Sv. Neža (Angeza) je bila ena izmed najbolj slavnih krčanski devic. V svojih spisih so jo slavili tudi največji cerkveni pisci kot sv. Ambrož Milanski (god 7. december), sv. Hieronim (god 30. september), sv. Avguštin (god 28. avgusta).
Komaj 12-letna je izpričala ljubezen do Kristusa z mučeniško smrtjo.

Običaji
Prvi krščanski rimski cesar Konstantin Veliki je na grobu sv. Neže v Rimu zgradil nekaj desetletij po njeni smrti veličastno baziliko.
Še danes v tej cerkvi ob Nomentanski cesti vsako leto na god svete Neže blagoslovijo dva jagenjčka, ki ju potem zakoljejo na veliki petek v spomin na velikonočno jagnje Jezusa Kristusa, iz njune volne pa stkejo palije za nadškofe in metropolite.

Iz življenja …
Po starem izročilu se je rodila leta 237/291 v plemiški rimski družini. Že od otroštva je bila kristjanka in Kristusu obljubila večno devištvo.
Ker je bila bogata in lepa, je imela pri dvanajstih letih številne občudovalce, ki pa jih je odklanjala. Zasnubil jo je celo sam sin rimskega cesarskega namestnika. Neža je zaroko odklonila, češ da je že zaročena z nebeškim Ženinom.

Ko je užaljeni ženin podrobneje ugotovil, da je Neža kristjanka, jo je naznanil oblastem. Biti kristjan je bilo v tedanji dobi preganjanja zločin proti državnemu redu. Nežo so obtožili in privedli na sodišče, kjer pa je neustrašno pričevala o veri in deviškosti. Njen notranji žar je bil močnejši od vseh groženj in bolečin. Ker pa je bila usmrtitev devic nezakonita, so jo najprej odpeljali v bordel, kjer jo je želel prefektov sin posiliti, a je mrtev padel po tleh. Neža ga je z molitvijo obudila, in zaradi česar je bila obtožena čarovništva in obsojena na smrt. Na koncu naj bi jo neki vojak zabodel z mečem oz. ji odsekal glavo – umrla je kot jagnje, leta 250/304 v Rimu, stara komaj 12 ali 13 let.
Ljudje so občudovali njen pogum pri komaj trinajstih letih. Čeprav je bila še zelo mlada, je bila duhovno zrela in se zavedala svojih večnih vrednot. Izročilo pravi, da se je osem dni po svojem koncu prikazala staršem z jagnjetino v roki in jih potolažila z veliko slavo, ki si jo je zaslužila s svojo mučeniško smrtjo. Njeno češčenje se je hitro razširilo, njeno ime se nahaja v rimskem kanonu. V njeno čast je bila v Rimu nad njenim grobom postavljena velika bazilika, darovalka pa je bila Konstancija, hči cesarja Konstantina.

Zavetnica
Njeno ime Agnes razlagajo iz lat. besede agnus, ki pomeni “jagnje”, ki ima pri kristjanih simboličen pomen.
Sv. Neža je zavetnica deviške čistosti; devic, zaročencev, vrtnarjev, otrok, žrtev posilstva, živali (zlasti ovac), pastirjev. Kmetje so Neži zaupali tudi kure, kar kaže pregovor Sveta Neža kuram rit odveže.

Upodobitve
Upodabljajo jo kot mlado dekle s palmo in jagnjetom kot simbolom deviškosti in nedolžnosti; upodabljajo jo tudi na grmadi.

Molimo
Vsemogočni Bog, slabotne v očeh tega sveta si izbiraš,
da ponižaš mogočne.
Ko obhajamo god svete mučenke Neže, nam daj,
da jo bomo posnemali v neomajni veri. Amen

Cerkve v Sloveniji posvečene sv. Neži

Na slovenskih tleh je sv. Neži posvečenih 19 cerkva ter ena kapela, sicer pa pri nas skorajda ni baročne cerkve brez njenega kipa ali slike.

ŽUPNIJSKA cerkev posvečena sv. Neži:

Št.
Župnija (Škofija)

1.
Sela pri Kamniku (LJ)

PODRUŽNIČNE cerkve:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Blagovica (LJ)
Golčaj

2.
Dobovec (LJ)
Kum

3.
Dobrnič (NM)
Knežja vas

4.
Dobrova (LJ)
Brezje

5.
Fram (MB)
Fram

6.
Griže (CE)
Liboje

7.
Hinje (NM)
Lopata

8.
Hinje (NM)
Seč

9.
Kovor (LJ)
Brezje pri Tržiču

10.
Raka (NM)
Vrh

11.
Sele pri Slovenj Gradcu (MB)
Vrhe

12.
Sevnica (CE)
Zagradec (Čanje)

13.
Skopo (KP)
Krajna vas (++)

14.
Sv. križ – Gabrovka (NM)
Vodice

15.
Šentrupert (NM)
Zaloka

16.
Vače (LJ)
Gornja Slivna

17.
Zagorje ob Savi (LJ)
Bukovje

18.
Zreče (MB)
Golika

KAPELA:

1.
Radovica (NM)
Boldraž

Gradiva:

Sv. Neža (v hrv.)

Sv. Neža (v ang.) – 1:47 min

Sv. Neža (v ang.) – 2:43 min

Zgodba za otroke o sv. Neži (v ang.) – 9:39 min

Drugi svetniki dneva:

Epifanij Pavijski, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Vincencij: Zavetnik vinogradnikov
2028-01-22
Sv. Vincencij iz Saragoze, diakon in mučenec v času cesarja Dioklecijana, je zavetnik vinogradov in vinogradnikov. Ta dan v vinogradih začne z rezjo vinske trte.

Pregovori
Če na Vinka sonce sveti, bo dosti rujnega vinca v kleti.
Če na sv. Vincencija od strehe kaplja, bo obilo vina.
Vrabci imajo na Vincencijevo zaroko, na Balantovo (Valentinovo, 14. febr.) pa poroko.

Iz življenja …
Sv. Vincencij iz Saragoze je najbolj znan španski mučenec. Pod vodstvom tamkajšnjega Valerija, škofa v Saragozi je v svetih znanostih močno napredoval. Posvečen je bil v diakona. Ker je bil izvrsten pridigar, je smel razlagati Božjo besedo po škofiji – škof je imel namreč govorno napako. Upravljal je tudi z materialnimi sredstvi škofije in skrbel za revne, kar je bila včasih pač služba diakonov.
Ko se je v začetku 4. stoletja začelo preganjanje kristjanov, so oba okoli leta 304 zgrabili in odvlekli v Valencio, kjer so ju dolgo zadržali v zaporu. Vztrajno sta se upirala vsem poskusom, da bi ju odvrnili od krščanstva. Vincencij je v imenu škofa govoril tako prepričljivo in spretno, so ga dali mučiti, škofa Valerija pa izgnali v Galijo, kjer je tudi umrl.
Vincencij je umrl mučeniške smrti; križali so ga, pekli na ražnju, bičali …, vendar ga niso mogli s tem odvrniti od vere … Na koncu je podvrgel bolečinam in umrl mučeniške smrti. Njegovo truplo so hoteli dati pticam ujedam, a so ga ubranili krokarji. Zato so nanj navezali mlinski kamen in ga potopili v morje, a ga je kmalu naplavilo na obalo, tako da so ga imeli kristjani priložnost vzeti. Pokopala ga je pobožna vdova.

Zavetnik
Je zavetnik vinogradnikov, steklarjev, mornarjev …, pa tudi Valencije, Zaragoze in Portugalske.

Upodobitve
Upodabljajo ga kot mladega diakona s palmo, knjigo, križem ali grozdom. Včasih je ob njem mlinski kamen, raženj ali krokar.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Sv. Anastazij, mučenec
Gl. Lavra Vicuna, devica
Gl. Remigij del Papiol, redovnik, mučenec (blaženi 2015)
Sv. Teodolinda, kraljica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Marijina in Jožefova zaroka
2028-01-23
Spomin Marijine zaroke z Jožefom so v Katoliški cerkvi začeli praznovati šele v srednjem veku.

O Marijini zaroki in njeni poroki z Jožefom iz Nazareta iz Svetega pisma ne izvemo nič konkretnega.

V Svetem pismu piše: »Z rojstvom Jezusa Kristusa je bilo tako: Njegova mati Marija je bila zaročena z Jožefom.« (Mt 1,18)
Legende temeljijo na tem mestu v Matejevem (1,18) in Lukovem (2,5) evangeliju, kjer sta Marija in Jožef označena kot zaročena. Te legende pa so imele pomembno vlogo v pobožnosti in umetnosti vse do baroka.
Marijin in Jožefov zaročni obred je najverjetneje potekal v Nazaretu. Zaroka je bila po Mojzesovi postavi tako pomembna in slovesna kot poroka sama, a zaročenca po zaroki še nista bivala skupaj; ampak šele po poroki. Tako je bilo tudi z Jožefom in Marijo.
Ko pa je Jožef spoznal, da je v tem času Marija spočela od Svetega Duha, je ni odslovil, temveč jo je vzel k sebi.

Cerkve v Sloveniji
Marijini zaroki sta pri nas posvečeni dve podružnični cerkvi, in sicer:

na Rakitniku v župniji Matenja vas (škofija Koper) ter
pokopališka cerkev Na Žalah v župniji Kamnik (nadškofija Ljubljana).

Drugi svetniki dneva:

Bl. Benedikta Bianchi Porro, laik (beatifikacija 2019)
Sv. Ildefonz, nadškof
Sv. Janez Aleksandrijski, patriarh

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Svetu Frančišek Saleški: Zavetnik novinarjev, učiteljev
2028-01-24
“Božja ljubezen je vselej veliko večja od naše bolečine.”
“Ljubezen med krepostmi je kakor Sonce med planeti; daje jim sijaj in lepoto.”
“S kapljo medu se ujame več muh (duš), kakor pa s celim sodom kisa (nejevolje).”

Sv. Frančišek Saleški velja za utemeljitelja moderne katoliške duhovnosti. Intelektualno je vplival na nekatere najvidnejše osebnosti 17. stoletja v Franciji. Je cerkveni učitelj.
Leta 1610 je skupaj s sv. Ivano Frančiško Šantalsko (god 12. avgust) ustanovil red salezijank.

Iz življenja …
Frančišek Saleški z gradu Sales v Savojski deželi se je rodil 21. avgusta 1567 v Thoresu v Franciji. Bil je najstarejši od desetih otrok. V mladosti je nekaj časa trpel zaradi prepričanja janzenizma, da bo pogubljen. Na posebno Marijino priprošnjo je te janzenistične zmote premagal in kasneje postal oznanjevalec ljubezni Jezusovega Srca. Starši so mu začrtali posvetno kariero, zaradi česar je študiral pravo na univerzah v Parizu in Padovi, a je v tem času v sebi začutil duhovniški poklic.
Leta 1593 je prejel mašniško posvečenje in nastopil kot odličen pridigar in zelo iskan spovednik. Misijonaril je v ženevski škofiji, ki se je, žal, oprijela protestantskega kalvinskega nauka, in zaradi česar je bilo tamkajšnjih vernikom pogosto prepovedano poslušati njegove pridige. Zato jih je Frančišek tiskal na letake in jih povsod pripenjal. Ker je požel velik uspeh, v Katoliško Cerkev se je tedaj vrnilo nad 70.000 ljudi, je že po treh letih prejel (1602) škofovsko posvečenje. Kot ženevski škof si je prizadeval uveljavljati reforme Tridentinskega cerkvenega zbora (1545–1563), reformiral je samostane in duhovščino, organiziral krščanski nauk za otroke in odrasle ter obiskal vse župnije škofije. Umrl je 28. decembra 1622 v Lyonu v Franciji.
Napisal je Theotim (traktat o Božji ljubezni) in Filoteja (vodnik po verskem življenju), klasiko duhovne literature.
Leta 1610 je skupaj s sv. Ivano Frančiško Šantalsko (god 12. avgust) ustanovil red salezijank, ki združujejo kontemplacijo in molitev z dejavno ljubeznijo do bližnjega. V grbu, ki ga je določil zanje, je upodobljeno Jezusovo Srce, prebodeno z dvema puščicama in obdano s trnjevo krono.

Molitev sv. Frančiška Saleškega
Kličem k Tebi, o moj Bog, izrekam Tvoje sveto ime,
ne da bi te mogel kdajkoli popolnoma spoznati.
Gospod, moj Bog, večji si od naših besed, globlji od naših misli, višji od naših želja.
Daj nam, o Bog, ki si tako velik in tako blizu, živo srce, nove oči,
da te prepoznamo in te sprejmemo, ko prideš k nam.
Delajmo v blagor mladine in v vseh okoliščinah življenja delujmo po zgledu ljubezni,
ki je blaga, potrpežljiva in dejavna. Amen.

Zavetnik
Frančišek Saleški je zavetnik katoliškega tiska, pisateljev in novinarjev; spovednikov, učiteljev; salezijank.

Upodobitve
Najpogosteje je upodobljen kot škof s knjigami, s trnjem ovito srce, včasih skupaj z Ivano Frančiško Šantalsko.

Molimo
O Bog, po tvoji dobroti je sv. škof Frančišek Saleški
vsem postal vse, da bi ljudi vodil k tebi.
Po njegovem zgledu naj tudi mi potrpežljivo služimo svojim bratom
in tako razodevamo tvojo očetovsko ljubezen. Amen.

Cerkve na Slovenskem
Sv. Frančišku Saleškemu je pri nas posvečena ena kapela, in sicer v škofijskem gradu Goričane v župniji Preska, to je na teritoriju Ljubljanske nadškofije.

Gradiva:

CITATI sv. Frančiška Saleškega – O DEJAVNI LJUBEZNI (slov.)
CITATI sv. Frančiška Saleškega – O ODREŠENIKOVI LJUBEZNI (slov.)

Sv. Frančišek Saleški (v hr.) – 2:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=QYIOJmkBkHU

Drugi svetniki dneva:

Felicijan, škof, mučenec

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Praznik: Spreobrnitev apostola Pavla
2028-01-25
Mesec dni po božiču se od 7. stoletja spominjamo spreobrnjenja farizeja Savla v poznejšega apostola Pavla.

“Med potjo, ko se je bližal Damasku … je padel na tla in zaslišal glas, ki mu je rekel: ‘Savel, Savel! Zakaj me preganjaš?’ Rekel je: ‘Kdo si, Gospod?’ Glas pa je odgovoril: ‘Jaz sem Jezus, ki ga ti preganjaš’.” (Apd 9, 3–6)

O spreobrnitvi …
Apostol Pavel iz Tarza je sprva vneto preganjal privržence Jezusa Kristusa in poskušal uničiti nastajajočo krščansko Cerkev. Dogodek v Damasku pa je radikalno spremenil njegovo življenjsko pot.
Po videnju pred Damaskom je iz preganjalca Kristusa postal apostol. Iz Savla je postal Pavel.
O njegovi spreobrnitvi poročajo Apostolska dela (Apd 9,1–19; 22,1–21) in Pismo Galačanom (Gal 1,11–24). Kaj je razvidno iz njih?
Spreobrnitev apostola Pavla, Carravagio, vir: https://commons.wikimedia.org/
Razvidno je, da je Bog dal pobudo in se Savlu prikazal na poti Damask. Preko luči in glasu, ki je značilna za Božja razodetja, se je Vstali Gospod prikazal Savlu in ga vprašal za razlog njegovega početja: »Savel, Savel! Zakaj me preganjaš?« (Apd 9,4). Jezus ni rekel, zakaj preganjaš moje učence. Jezus in njegovo telo Cerkev sta eno. Pavel je padel na tla. Ko se je postali na noge, ni videl ničesar, postal je slep. Kristusova luč ga je zaslepila in postal je slep. Iz močnega, vplivnega in neodvisnega moža je postal slaboten, potreben pomoči in odvisen od drugih, saj ni videl.
Pavel je po spreobrnjenju in daljši notranji in zunanji pripravi na svoje poslanstvo evangelij neustrašno ponesel poganskim ljudstvom. Zavedal se je, da ga je Kristus poklical za apostola. Odtlej ga pri širjenju Božjega kraljestva ni moglo nič ustaviti.
»Živeti je zame Kristus in umreti dobiček.« (sv. Pavel)

V razmislek …
Kaj se lahko naučimo iz spreobrnitve apostola Pavla?
Morda to, da krščanstvo ni neka nova filozofija ali nova morala. Kristjani smo le, če se srečamo z Jezusom Kristusom. Jezus se nam verjetno ne razodene na na tako veličasten način, kot se je sv. Pavlu, ki ga je naredil za apostola vseh narodov. Toda tudi mi ga lahko srečamo. Na kakšen način? Morda pri branju Svetega pisma, v molitvi, v liturgičnem življenju Cerkve, v dobrodelnosti …

Pavel je rekel: »Ne delam namreč tega, kar hočem, temveč počenjam to, kar nočem.« (Rim 7,15)

Molimo
Bog, oče vseh ljudi,
napolni nas s tisto gorečo vero,
ki je razvnemala apostola Pavla
pri širjenju tvoje slave. Amen.

Vremenski pregovori
Če je na sv. Pavla spreobrnjenje lepo vreme, bo dobro leto.
O sv. Pavla spreobrnjenju se zima lomi.
Sv. Pavel dene pol zime na kavelj.

Cerkve v Sloveniji
Spreobrnitvi apostola Pavla je pri nas posvečenih 7 cerkva (3 župnijske, 4 podružnične), kot je razvidno iz spodnje tabele.

Vse tri ŽUPNIJSKE CERKVE, ki so posvečene spreobrnitvi apostola Pavla, so na teritoriju ljubljanske nadškofije: župnija Mavčiče, Stara Oselica in Vrhnika.

PODRUŽNIČNE CERKVE pa so v štirih župnijah:

Št.
Župnija (Škofija)
Kraj

1.
Cerkno (škofija KP)
Straža

2.
Grahovo (nadškofija LJ)
Žerovnica (pokopališka)

3.
Komenda (nadškofija LJ)
Križ

4.
Senovo (škofija CE)
Brezje

Video gradiva:

Praznik Spreobrnjena apostola Pavla (v hr.): https://www.youtube.com/watch?v=DpiZIHfhiUo

Spreobrnjenje apostola Pavla na poti v Damask – odlomek iz FILMA (v ang.) – 2: 51 min: https://www.youtube.com/watch?v=KevM38YVjCk

O apostolu Pavlu – spregovorijo soustvarjalci FILMA (v ang.) – 3:21 min: https://www.youtube.com/watch?v=-qyulENuDQg

Pavlovo spreobrnjenje: https://www.youtube.com/watch?v=bbxcFpHvIIc

O Pavlovem spreobrnjenju, Scott Hahn (v ang.) – 12:49 min: https://www.youtube.com/watch?v=OXk7a3blph4

Pavlovo spreobrnjenje, Caravagio (v ang.) – 5:56 min: https://www.youtube.com/watch?v=2b77G8Ysjck

Drugi svetniki dneva:

Ananija iz Damaska, mučenec

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Timotej in Tit: Pavlova učenca
2028-01-26
Škof Timotej in Tit sta bila zvesta učenca, privrženca in spremljevalca sv. Pavla.
Ker njun smrtni dan ni znan, se ju spominjamo na dan po prazniku spreobrnitve njunega učitelja, ki ju je tudi krstil.

Sv. Timotej
Rodil se je okrog leta 7 v Listri, ki leži v današnji Turčiji. Njegov oče je bil pogan (Grk), mati Evnika pa Judinja. Spreobrnil se je ob sv. Pavlu okoli leta 47 na njegovem prvem misijonarskem potovanju. Postal je Pavlov najljubši učenec in ga spremljal na številnih misijonskih potovanjih. Pavel ga je leta 65 v Efezu posvetil za škofa. Od štirinajstih Pavlovih pisem le tri pisma ne omenjajo Timoteja. Dve pismi pa je pisal direktno njemu samemu, t. i. 1 in 2 pismo Timoteju. Ko so Pavla prijeli in je bil zaprt v rimski ječi, ga je kot zvesti učenec obiskal in ostal pri njem vse do Pavlove mučeniške smrti (leta 67). Tudi Timotej je umrl mučeniške smrti, a v Efezu okoli leta 80 ali 97. Ko je poskušal pridigati poganom, ki so slavili svoje malike, so ga pretepli, vlekli po ulicah in na koncu kamenjali do smrti.
Zavetnik: K sv. Timoteju se priporočajo pri želodčnih boleznih in prebavnih motnjah, in kar je povezano s Pavlovim prijaznim nasvetom:
»Ne pij več le vode, temveč popij malo vina zaradi želodca in svojih pogostih bolezni.« (1 Tim 5,23)

Sv. Tit
Izhaja iz poganske grške družine, po vsej verjetnosti iz Antiohije. Verjetno se je spreobrnil ob samem sv. Pavlu. Pavel ga je leta 63 postavil za škofa na otoku Kreti. Zanj je sestavil pismo, t. i. pismo Titu. Tit je umrl na Kreti, star 95 let. Je zavetnik Krete.
Upodobitve: Sv. Tita upodabljajo z obrazom žarečim od žarkov; včasih je v ozadju poganski tempelj, ki se ruši.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Alberik, Robert in Štefan, ustanovitelji cistercijancev
Jožef Gabrijel Brochero, duhovnik
Pavla Rimska, vdova

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Angela Merici: Ustanoviteljica uršulink
2028-01-27
Sv. Angela Merici je ustanoviteljica uršulink. Kako, da se imenujejo uršulinke?

Iz življenja …
Sv. Angela se je rodila 21. marca 1474 v Desenzanu v Italiji. Sedemčlanska družina se je vzdrževala s trgovsko dejavnostjo in poljedelstvom. V najstniških letih so ji umrli starši in sestra. Z najmlajšim bratcem se je preselila k stricu v Saló, kjer se je vključila v družabno življenje višjega meščanskega sloja.
Njeno življenje je polno videnj, ki so vplivala na njene življenjske odločitve. Posledica enega izmed njih je bil njen vstop v frančiškanski tretji red. Ko sta se starejša brata odselila, se je Angela vrnila na domače posestvo v Desenzano, kjer je živela skoraj 20 let preprosto in skrito podeželsko življenje. Rada je brala duhovne knjige, veliko molila in opravljala dela usmiljenja. Poromala je v Sveto deželo in Rim.
Leta 1516 so jo frančiškanski predstojniki poslali v Brescio, ki je ravnokar prestala vojni spopad in pustošenje francoske vojske, s poslanstvom, da tolaži vdovo. V tem mestu je sv. Angela ustanovila gibanje deklet »božja ljubezen«, iz katerega je leta 1535 nastala redovna skupnost uršulink, ki je dobila ime po nekoč zelo češčeni sv. Uršuli. Uršulinke so se posvečale predvsem vzgoji deklet.
Sv. Angela je umrla 27. januarja 1540 v Brescii v Italiji.

Zavetnica
Sv. Angela je zavetnica invalidov in prizadetih; tistih, ki so izgubili starše; proti boleznim, slabostim.

Upodobitve
Upodabljajo jo kot redovnico s knjigo v naročju in obdano z dekleti, ki jih poučuje; v sprevodu devic in angelov. Kot mati s srcem in lestvijo, ki vodi v nebo. Nekatere upodobitve jo prikazujejo kot romarico.

Molitev sv. Angele
Moj Gospod, razsvetli temine mojega srca in mi daj milost, da rajši umrem, kot da bi kdaj razžalil tvoje Božje veličastvo. Okrepi moja čustva in moje čute, da ne zaidejo ne na desno ne na levo in me ne odvrnejo od tvojega presvetlega obličja, ob katerem se potolaži vsako srce. Amen.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Angeli je pri nas posvečena kapela v uršulinskem samostanu v župniji Ljubljana – Sv. Trojica.

Gradivo:

Z Angelo na poti: http://ursulinke.rkc.si/wp-content/uploads/2016/01/9dnevnica_sv.Angela-1.pdf

Devetdnevnica v čast sv. Angeli: 2017 9dnevnica sv.Angela PDF

Drugi svetniki dneva:

Bl. Janez (Giovanni) Schiavo, duhovnik, misijonar (beatifikacija 2017)
Bl. Marija Jezusova (Karolina Santocanale), redovnica, ustanoviteljica (beatifikacija 2016)
Sv. Vitalijan, papež

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Tomaž Akvinski: Zavetnik univerz, teologov
2028-01-28
Teološka fakulteta Univerze v Ljubljani ta dan vsako leto obeleži s Tomaževo proslavo, na kateri podeli diplome in Tomaževo nagrado.

»Pravega veselja ni brez Ljubezni.«

Iz življenja …
Tomaž Akvinski se je rodil okoli leta 1225 v Roccasecci blizu mesta Aquino v južni Italiji. Njegov oče Landulf, ki je bil manjši fevdalec, je želel, da bi Tomaž postal opat bližnje sloveče benediktinske opatije Montecassino. Zato ga je komaj petletnega dal tja v šolo k menihom. Ker je Tomaž že od malih nog kazal veliko žejo po znanju, so ga menihi poslali študirati v Neapelj, kjer se je seznanil z dominikanci. Pri sedemnajstih letih je stopil v njihov red, kljub nasprotovanju svojih staršev. Tudi njegovi novi predstojniki so videli njegove neizmerne intelektualne sposobnosti in ga poslali na študij v Pariz, kjer je predaval veliki učenjak sv. Albert Veliki, ki je bil doma na vseh področjih tedanje znanosti. Sv. Tomaž je že pri 23 letih postal profesor. Poučeval je v Parizu, Rimu in Neaplju. Kljub svoji veliki učenosti pa je ostal preprost in ponižen redovnik. V ponižnosti je odklonil vse ponujene cerkvene časti.
Sv. Tomaž je napisal številna dela, med katerimi sta najbolj znani Summa theologica in Summa contra gentiles. V njih je strnil svoj filozofski in teološki nauk. Njegova filozofija se imenuje po njem, t. i. tomizem, in jo je Katoliška Cerkev sprejela kot uradno filozofijo v svojih bogoslovnih šolah. Tomaž je bil tudi mistik.
Velika tema njegovega razmišljanja je bilo vprašanje razmerja med vero in razum. Pravi, da vera v obstoj Boga ni iracionalna, torej da si vera in razum drug drugemu ne nasprotujeta. Znanih je njegovih »pet poti«, s katerimi je poskušal dokazati obstoj Boga z umskim sklepanjem.

Malo pred smrtjo, po mistični izkušnji leta 1273, je zavrnil vse svoje pisanje, češ: »Vse, kar sem napisal, je kot slama v primeri s tem, kar sem videl in kar mi je bilo razodeto.«
Umrl je na poti na 2. lyonski vesoljni cerkveni zbor 7. marca leta 1274, star 49 let.

Zavetnik
Sv. Tomaž je zavetnik univerz, teologov in študentov; knjigarnarjev; priprošnjik proti nevihtam.

Upodobitve
Umetniki ga upodabljajo kot dominikanca s knjigo, peresom, soncem, zvezdo, golobom in monštranco.

Molimo
O Bog, v šoli Kristusovega evangelija nas poučuj,
da bomo po zgledu sv. Tomaža Akvinskega
spoznali resnico in jo uresničevali v ljubezni. Amen.

Gradiva:

Na kratko o sv. Tomažu Akvinskem (v ang.) – 2:54 min

Iz življenja in duhovnosti sv. Tomaža Akvinskega – (v ang.) – ob glasbi – 4:15 min

Drugi svetniki dneva:

Jožef Freinademetz, duhovnik, misijonar
Marija Alojzija Montesionos Orduňa, devica, mučenka (beatifikacija 2001)
Peter Nolasko, ustanovitelj mercedarijev

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Konstant: Škof iz Perugie
2028-01-29
Sv. Konstant je škof mučenec iz zgodnje Cerkve, zato o njem ne vemo veliko.

Iz življenja …
Sv. Konstant je živel v Perugii kot dejaven kristjan mlade Cerkve.
Pri tridesetih letih je bil izvoljen za prvega škofa v tem mestu; je eden od zaščitnikov tega mesta. O njem priča starodavna cerkev v Perugii, ki mu je posvečena in njegove relikvije, ki se hranijo v njej.
V času cesarja Antonina je bilo preganjanje kristjanov. Kot škof je bil skupaj z drugimi kristjani naznanjen oblastem, prijet in obsojen na smrt. Mučen je bil blizu Foligna leta 178. Na koncu so mu odsekali glavo.

Drugi svetniki dneva:

Valerij Trierski, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Martina: Diakonisa, zavetnica mesta Rima
2028-01-30
Svojo dediščino je razdelila revnim in postala diakonisa.

Iz življenja …
Legenda pravi, da je bila Martina hči uglednega Rimljana, a je že v mladih letih izgubila starše. Iz ljubezni do Kristusa je svojo dediščino razdelila revnim in postala diakonisa, to pomeni, da je skrbela za bolne in pomoči potrebne.
Ker je bila zelo lepa in bistroumna si jo je želel za ženo sam cesar Aleksander Sever, a ga je zavrnila. Raje je imela preprosto življenje v službi Boga in bližnjega, kot pa življenje na cesarskem dvoru, v katerem bi bila njena vera postavljena pod vprašaj. Ko je užaljeni cesar izvedel, da je kristjanka, se je razjezil in jo ukazal privesti pred sodišče.
Martina je vneto molila za stanovitnost, da bi lahko zdržala vse preizkušnje, ki jo čakajo. Bog je uslišal njene molitve, in ji dal moč. Želeli so jo prisiliti, da bi darovala v templju poganskega boga Apolona, a je zavrnila. Med njeno gorečo molitvijo se je ta tempelj zrušil in pod seboj pokopal veliko poganov, sama pa je ostala nepoškodovana. Cesar jo je nato obsodil na raznovrstna mučenja, ki jih je vse vdano prestajala. Na koncu so jo vrgli zverem v amfiteater, a tam se je zgodil čudež. Lev, ki naj bi jo raztrgal, je tiho ležal pri njenih nogah. Na koncu so jo zunaj mesta obglavili.
Umrla okrog leta 230 v Rimu.

Zavetnica
Sv. Martina je zavetnica mesta Rima in doječih mater. Njej (in sv. Luku) je posvečena cerkev ob znamenitem trgu Forum Romanum.

Upodobitev
Umetniki jo najpogosteje uporabljajo kot mlado dekle s palmo, levom in drugimi mučilnimi orodji.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Sv. Hijacinta Mariscotti, devica, mučenka
Bl. Bronislav Markiewicz

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Janez Bosko: Ustanovitelj salezijancev
2028-01-31
Sv. Janez Bosko, ustanovitelj salezijancev, se je v zgodovino Cerkve neizbrisno zapisal kot apostol mladine in veliki častilec Marije Pomočnice.
Njegovo celotno življenje je bilo posvečeno Bogu in mladini. Sad njegove vzgoje je več vzornih fantov. Med njimi je najbolj znan sv. Dominik Savio.

Iz življenja …
Sv. Janez Bosko se je rodil 16. avgusta leta 1815 v vasici Becchi pri Turinu v Italiji v revni kmečki družini. Pri komaj dveh letih mu je umrl oče, in vse breme vzgoje sinov je padlo na mater. Janez je šele pri devetih letih začel hoditi v sosednjo župnijsko šolo, kjer se je učil brati in pisati. V tem času je imel neke noči »preroške« sanje. Videl je teči in preklinjati fante in želel posredovati s pestmi. Neki glas mu je rekel: »Ne s pretepanjem, ampak s krotkostjo in ljubeznivostjo boš iz teh svojih vrstnikov naredil prijatelje«. Janez ni povsem razumel, kaj pomenijo sanje. Glas mu je še obljubil: »Dal ti bom učiteljico« – mišljena je bila Božja mati Marija.
Pri petnajstih letih je končno lahko obiskoval gimnazijo, a kruh si je moral služiti sam. Pri dvajsetih letih je stopil v semenišče in po šestih letih postal duhovnik. Za geslo si je izbral: »Daj mi duše, drugo vzemi«.

Svojo prvo službo je začel v Torinu. V tem mestu, ki ga je uničila industrializacija, ga je vznemirjalo predvsem slabo stanje mladih, ki so sem prišli s trebuhom za kruhom, pogosto pa postali prestopniki. Don Bosko jih je začel zbirati okrog sebe; jih učil branja, pisanja in katekizma. Ko so mu dali na razpolago prostore, je ustanovil t. i. »oratorije«, v katerih so se mladi lahko zadrževali in se izučili kakšnega poklica, obenem pa jih je tudi versko vzgajal; mnogi so ga podpirali pri njegovem delu. Njegova mati je vodila gospodinjstvo majhne skupnosti.
Don Bosko je bil tudi nadarjen pisatelj: osnoval mesečnik Salezijanski vestnik, napisal je okoli sto knjig in knjižic. Veliko je potoval, pridigal, spovedoval, vse v nekem zanesenem optimizmu in radosti. Za službo revni mladini, predvsem fantom, je leta 1859 ustanovil redovno družbo sv. Frančiška Saleškega, salezijance Don Boska. Malo kasneje je s sodelovanjem sv. Marije Mazzarello (1872) osnoval še žensko vejo salezijanske družbe Hčere Marije Pomočnice. Sestre so skrbele in to delajo še danes, predvsem za vzgojo revne in zapuščene ženske mladine. »Nebesa niso ustvarjena za ljudi v naslanjaču,« je govoril neumorni don Bosko.
Umrl je 31. januarja 1888 v Torinu v Italiji, je v 73. letu življenja.

Molitev sv. Janeza Boska za izbiro poklica
Pred teboj sem, preblaga Devica, da si izprosim veliko milost spoznanja, kaj naj storim. Nič drugega ne želim, kakor izpolnjevati popolnoma in ves čas svojega življenja voljo tvojega Božjega Sina. Mati dobrega sveta, daj, da bom poslušal tvoj glas in tako pregnal vsak dvom iz svojih misli. Ker si Mati mojega Zveličarja, pričakujem od tebe, da boš tudi Mati mojega zveličanja. Devica Marija, če mi ti ne boš poslala žarka Božjega Sonca, katera luč me bo razsvetlila? Kdo me bo poučil, če ne ti, ki si mati neustvarjene Modrosti? Poslušaj torej moje prošnje! Ne dopusti, da bi zašel na kriva pota! V mojih dvomih in omahovanjih me vodi po pravi poti v Večno življenje. Ti si moje edino upanje, ti imaš polne roke zakladov kreposti in življenja, ti razdajaš sadove slave in svetosti.

Zavetnik
Sv. Janez Bosko je zavetnik mladine, dušnih pastirjev za mladino, katoliških založb.

Upodabljanje
Umetniki ga upodabljajo kot duhovnika, obdanega z mladimi fanti.

Molitev k sv. Janezu Bosku
Sveti Janez Bosko,
oče in učitelj mladine!
Sprejemljiv za darove Svetega Duha
in odprt za razmere svojega časa,
si bil za mlade, zlasti male in uboge,
znamenje prednostne Božje ljubezni.
Bodi naš vodnik
na poti prijateljstva z Jezusom,
da bomo v njem in njegovem evangeliju
našli smisel svojega življenja
in izvir prave sreče.
Pomagaj nam,
da bomo velikodušno opravljali poklic,
ki smo ga prejeli od Boga,
da bomo v vsakdanjem življenju
ustvarjali občestvo
in v povezanosti z vso Cerkvijo
navdušeno sodelovali
pri graditvi civilizacije ljubezni.
Izprosi nam milost vztrajnosti,
da bomo v duhu blagrov
živeli dosledno krščansko življenje.
Daj, da se bomo
pod vodstvom Marije Pomočnice
nekoč mogli srečati s teboj
v veliki nebeški družini. Amen.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Janezu Bosku je posvečena ena župnijska cerkev v župniji Maribor – Sv. Janez Bosko ter ena kapela v Ljubljani na Gornjem trgu pri HMP.

Gradiva:

Vse slovenske PESMI v čast sv. Janezu Bosku – tudi mladinske

MISLI sv. Janeza Boska o hoji za Kristusom (slov.)

Drugi svetniki dneva:

Bl. Candelarija od sv. Jožefa, redovnica (leta 2008)
Sv. Franc Ksaver Bianchi, duhovnik, mistik
Sv. Marcela Rimska, spokornica

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveta Brigita Irska: »Irska Marija«
2028-02-01
Sv. Brigita je najbolj češčena svetnica med Irci.
Njej na čast so sezidali celo več cerkev kakor svojemu narodnemu svetniku sv. Patriku.

Iz življenja in legend …
O življenju sv. Brigite kroži precej legend. Rodila se je okoli leta 453 v Faughartu, nedaleč od Dundalka (Dublina) na Irskem, kot hči nevernega premožnega veljaka in njegove verne sužnje, katero jo je krstil sam sv. Patrik. Ko je zakonita žena izvedela za moževo prešuštvo, je sužnjo izgnala od hiše. Noseča Brigitina mati je bila prodana druidskemu posestniku, ki ji je zaupal upravljanje svoje mlečne farme.
Brigito je vzgojila v krščanskem duhu. V otroštvu je poslušala pridige sv. Patrika in to ji je pustilo neizbrisen pečat. Kasneje je Brigita poiskala svojega očeta. Osvobodil jo je suženjstva, ko je videl njena dobra dela, prežeta s čudeži. Čudežev, ki jih pripisujejo sv. Brigiti, je nešteto. Svoje življenje je posvetila revnim in pomoči potrebnim.
Potem ko je njen oče sprejel krščanstvo, je okrog leta 470 s škofovskim dovoljenjem zgradila pod hrastom v Kildari svojo prvo kapelico. Kmalu so se ji pridružila tudi druga dekleta, zato je ustanovila ženski samostan; kasneje tudi moškega.
K njej so prihajale množice vernikov. Vabili so jo tudi v druge kraje, tako da je potovala po vsej Irski in postavila številne samostane po tem otoku. Tako je nadaljevala delo evangelizacije, ki ga je začel škof sv. Patrik. Bila je vodja moškega in ženskega samostana v Kildari, to je 60 km jugozahodno od Dublina.
Tu je umrla 1. februarja leta 523, stara 70 let.

Upodobitve
Umetniki jo najpogosteje upodabljajo kot opatinjo s svečo v roki. Ob njenih nogah je včasih kravica.

Zavetnica
Sv. Brigita je zavetnica Irske, pesnikov, kovačev, mlekarjev; domačih živali, otrok in porodnic; je priprošnjica proti nesrečam in preganjanjem.

Cerkve v Sloveniji
Sv. Brigiti Irski je pri nas posvečena ena podružnična cerkev, in sicer v koprski škofiji na sv. Bridi (Kolomban) v župniji Ankaran.

Gradiva:

Drugi godovi:

Alojzij Variara, salezijanec, duhovnik
Henrik Morse, duhovnik, redovnik, mučenec
Marija Ana Vaillot in Odilija Baumgarten, redovnici, mučenki

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Blaž : Blažev žegen - Gradiva, običaji, pregovori ...
2028-02-03
Sv. Blaž je v koledarju svetnikov eden izmed najbolj priljubljenih pomočnikov v sili in h katerem se še posebej radi zatekamo po pomoč zoper bolezni grla.
Ne ščiti le pred boleznimi grla. Je vsestranski zavetnik; tudi proti škodljivim besedam, ki ranijo.
Na ta dan pri sv. maši verniki prejmejo Blažev žegen.
Če je na Blaževo oblačno, bo o sv. Juriju zelena trava.
Na Blaževo je vsega blaga (živine) god.
Svečnice dan — zima van. To je laž, pravi sv. Blaž.

Iz življenja …
Med ljudmi so bili zaradi svojega poklica še zlasti spoštovani zdravniki. In če zdravniku dodamo še svetniško osebnost, kot je to v primeru sv. Blaža, potem je takšna oseba nepogrešljive v tamkajšnji skupnosti.
Sv. Blaž je živel v 3. stoletju v armenskem mestu Sebasti v današnji Turčiji. Kot izobražen človek in zdravnik se je dan in noč posvečal bolnikom, zlasti revnim in zapuščenim. Kot pa kristjan ni zdravil le njihovega telesa, ampak tudi njihovega duha. Z njegovim zdravljenjem je povezan tudi blagoslov grla, ki ga v cerkvi delijo vsako leto na njegov god. Ta je povezan z njegovo legendarno ozdravitvijo, ko je z molitvijo ozdravil dečka pred zadušitvijo, ko se mu je v grlu zataknila ribja kost. Da njegovo zdravljenje ni imelo meja, priča tudi izročilo, ki pravi, da je med preganjanjem, ko je živel »puščavniško življenje« v planinski pečini, postal celo »specialist« za divje živali, ki so mu služile in prihajale k njemu, ko so bile ranjene ali bolne.
Zaradi svoje dobrote in pobožnosti je sv. Blaž postal zelo priljubljen v Sebasti. Ko je umrl škof v Sebasti, so njegovi meščani nemudoma izvolili za škofa sv. Blaža. Blaž, ki je bil goreč zdravnik, je postal še bolj goreč škof. Ko je začel cesar Licinij preganjati kristjane, je vedel, da mora najprej usmrtiti glavo – pastirja, in da bo potem lažje z njegovo »čredo«. Čeprav so meščani sprva poskušali zaščititi svojega škofa s skrivanjem, so ga preganjalci naposled vendarle našli in pridržali. Mučili so ga na vse mogoče načine, da bi se Blaž le odrekel svoji veri. Izročilo pravi, da so koščke njegovega telesa trgali z železnimi kavlji, a so se njegove rane z Božjo pomočjo vedno znova celile. Ker se sv. Blaž veri ni odrekel, so ga na koncu obglavili. Umrl je okrog leta 316.
V srednjem veku se je njegovo češčenje razširilo po vseh krščanskih deželah in ga imajo za priprošnjika posebno zoper bolezni grla.

Običaji
Običaj blaževega žegnja (blagoslova) izvira iz 16. stoletja. Duhovnik z dvema prekrižanima svečama v obliki križa, ki jih približa vratu vernika, nad njim moli:
»Na priprošnjo svetega Blaža,
škofa in mučenca,
naj te Bog varuje bolezni grla
in vsakega drugega zla.
V imenu Očeta in Sina in Svetega Duha.
Amen.«
Sveči, ki jih duhovnik uporablja pri tem, simbolizirata luč in zmago svetlobe nad temo, dobrega nad hudim.

BLAGOSLOV ZELIŠČNIH BOMBONOV na god. sv. Blaža, ni nekaj povsem novega.
Že lavantinski obrednik je namreč ob godu sv. Blaža v času, ko bomboni še niso bili vsem na voljo kot so danes, vključeval tudi blagoslov krhljev.
Po blagoslovu sveč se lahko doda blagoslov zeliščnih bombonov:
Vsemogočni večni Bog!
Tvojemu usmiljenju
se zaupljivo priporočamo
zlasti v bolezni,
saj je tvoj Sin Jezus hodil okrog,
delil dobrote in ozdravljal bolne.
Na čudovite načine tudi v našem času
kažeš svojo božjo moč,
zato te ponižno prosimo,
blago+slovi na priprošnjo svetega Blaža
te zeliščne bombone.
Naj bodo tvojim vernim
zdravilo zoper bolezni v grlu
in vsako drugo zlo.
Po Kristusu, našem Gospodu. Amen.
In naj se pokropijo z blagoslovljeno vodo!
Ministrant lahko ob mašniku, ki s svečami deli blagoslov sv. Blaža, drži pladenj z blagoslovljenimi bomboni in kdor želi, lahko bonbon vzame domov.

Upodobitve
Umetniki sv. Blaža upodabljajo kot škofa s prekrižanima svečama v roki, obdanega z gozdnimi živalmi ali z mučilnimi sredstvi; na Vzhodu ga upodabljajo skupaj s cerkvenimi očeti kot starčka z brado in kodrastimi lasmi.

Zavetnik
Sv. Blaž je eden od štirinajstih pomočnikov v sili. Je priprošnjik proti boleznim v grlu, kašlju, zobobolu, nepravim besedam … Je zavetnik zdravnikov, trgovcev z volno, čevljarjev, krojačev, pekov, zidarjev, domačih živali …
Molimo
Dobri Oče,
naj se veselimo zdravja v tem življenju na zemlji
in s tvojo pomočjo pridemo v večno domovino.
Potrdi nas v veri,
ki jo je sveti Blaž izpovedal z mučeniško smrtjo. Amen.

Cerkve pri nas
Pri nas je sv. Blažu posvečena podružnična cerkev v Padni (župnija Krkavče) ter kapela v koprski stolni župniji.

Gradiva:

Drugi svetniki dneva:

Sv. Ana, vdova in prerokinja
Bl. Jožefina Nicoli
Sv. Oskar, škof

Pripravila: dr. Brigita R. Perše
