Zapovedani praznik vseh svetih: Ko je število svetih tako naraslo ...
2027-11-01
Danes je praznik vseh svetih: tistih, ki jih je Cerkev uradno razglasila za svete in tistih, ki jih Cerkev uradno ni razglasila za svete, so pa pri Bogu v nebesih.
Vsi sveti so zapovedani praznik, kar pomeni, da naj bi se verniki tega dne udeležili sv. maše.
In še nekaj: Na vse svete ima god vsak kristjan. Zato blagoslovljeno praznovanje godu!

Iz življenja …
Gre za starokrščanski praznik, na katerega se častijo vsi sveti.
Izvor tega praznika je treba iskati v 4. stoletju na Vzhodu, ko so v Antiohiji prvo nedeljo po binkoštih praznovali praznik vseh svetih mučencev. V 7. stoletju je papež Bonifacij IV. v Rimu poganski tempelj Panteon, posvečen vsem bogovom, spremenil v cerkev svete Matere Božje in vseh svetih mučencev.
Papež Gregor IV. (827-844) je praznik svetih prestavil na 1. november in ukazal, naj se ta dan slovesno praznuje v vsej Cerkvi. Ta praznik je Cerkev med drugim uvedla tudi zato, ker je število svetnikov tako naraslo, da ni bilo več mogoče spominjati se vsakega posebej pri bogoslužju.
Tega dne se spominjamo vseh rajnih, ki so sedaj pri Bogu – znane in neznane! Še posebej se spominjamo rajnih svetih, ki niso bili nikoli razglašeni za svetnike. V molitvi se jim priporočimo tudi mi, naj pri Bogu posredujejo za nas, da se jim bomo nekoč pridružili tudi mi.
Bogoslužje tega praznika nas spominja, da je svetost izvirna poklicanost vsakega krščenega. Zato je ta praznik ugodna priložnost, da dvignemo pogled od minljivih zemeljskih resničnosti k Božji razsežnosti večnosti in svetosti.

Molimo
Vsemogočni večni Bog, tvoja Cerkev se danes veseli skupnega praznika vseh svetnikov in slavi njihove zasluge.
Prosimo, naj nam nepregledna množica naših svetih bratov in sester izprosi tvoje obilno usmiljenje. Amen.

Gradiva:

Gradivo za družino ob prazniku vseh svetih – Slovenski katehetski urad (v slov.): http://sku.rkc.si/2020/10/30/praznik-vseh-svetih/

Svetniki ob glasbi – Veroučni kotiček (v slov.) – 2:43 min: https://www.youtube.com/watch?v=Rje8J00Vc9M&list=PLuL_MDcWQgzzJYnR4idLP1fjNB3LOzygN&index=13

Naredi si sam … – Veroučni kotiček (v slov.) – 0:26 min: https://www.youtube.com/watch?v=NOEVeo3rRzA&list=PLuL_MDcWQgzzJYnR4idLP1fjNB3LOzygN&index=12

Praznik vseh svetih (v hr.) – 4:08 min: https://www.youtube.com/watch?v=2FHQX5M7UtQ

Vsi sveti – ob svetnikih in PESMI (v ang.) – 4:38 min: https://www.youtube.com/watch?v=oNlgG_-wjpM

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Verne duše: Spomin vseh vernih rajnih
2027-11-02
Spomin vseh vernih rajnih ali Vernih duš dan je praznik, na katerega Cerkev izkazuje posebno spoštovanje do vseh rajnih in zanje moli.
To je dan, ko naj bi šli obiskati grobove rajnih.

Iz življenja …
Pričevanja o tem, da so se rajnih spominjali pri mašni daritvi, najdemo sicer že iz 2. stoletja.
A poseben praznik spomina vernih duš v vicah izvira šele šele iz leta 998, ki ga je uvedel opat sv. Odilo v benediktinskem samostanu Cluny v Franciji.
Počasi se je to obhajanje na dan 2. novembra razširilo na vso Cerkev. Vesoljna Cerkev je ustalila spomin vseh rajnih šele leta 1311.
Ta dan želi v nas okrepiti vero v vstajenje in v večno življenje, hkrati pa okrepiti našo povezanost z vernimi rajnimi v vicah, ki jim lahko pomagamo z molitvami in žrtvami. Opominja nas, da bomo nekoč tudi mi umrli, in spodbuja k bolj zavzetemu življenju v veri in ljubezni do Boga in bližnjega.
Papež Benedikt XV. je leta 1915 dovolil, da vsak duhovnik daruje na ta dan tri svete maše. Poleg tega je Cerkev mesec november v celoti določila kot mesec posebnih molitev za duše v vicah.

Gradiva:

Razlika med praznikoma Vseh svetih in Vernih duš dan (v hr.) – 3:35 min

Vsi sveti + Verne duše

Foto: Zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Viktorin Ptujski: Prvi razlagalec Svetega pisma
2027-11-03
Viktorin Ptujski je bil cerkveni oče, škof na teritoriju današnjega slovenskega ozemlja ob koncu 3. stoletja. Velja za prvega latinskega eksegeta (razlagalca) Svetega pisma. Da ga Slovenci bolje ne poznamo in častimo, je “krivo” večstoletno napačno prepričanje, češ da je bil škof v francoskem mestu Poitiers, in ne v Ptuju.
Šele z zgodovinopisnimi popravki in s posredovanjem bl. Antona Martina Slomška v Vatikanu, ki je leta 1848 dosegel, da se sme Viktorinu v mariborski škofiji izkazovati javna čast pri bogoslužnih opravilih, se je češčenje Viktorina začelo tudi pri nas.

Iz življenja …

Sv. Viktorin Ptujski se je rodil okoli leta 240. O njegovem izvoru obstajajo različne teze: po eni naj bi prišel z vzhoda, iz Grčije, saj sv. Hieronim omenja, da je bolje znal grško kot latinsko. Po drugi domnevi pa naj bi bil domačin.
Bil je škof v rimskem mestu Petovio, današnjem Ptuju, ob koncu 3. stoletja. Petoviona je tedaj štela preko 30.000 prebivalcev, od tega je bilo verjetno okrog tisoč vernikov.
Vero je širil z govorjeno in pisano besedo, zaradi česar ga uvrščamo tudi med prve znane literarne ustvarjalce na našem ozemlju. Bil je prvi latinski ekseget. Njegovi spisi so močno vplivali na nadaljnjo latinsko svetopisemsko eksegezo. Ohranila sta se le dva spisa: O zgradbi sveta in Razlaga Razodetja.
Bil je zelo izobražen in vzornega življenja.
Umrl je 2. novembra 303 med Dioklecijanovim preganjanjem kristjanov, in sicer mučeniške smrti – domnevno z obglavljenjem.

Upodobitve
Umetniki sv. Viktorina najpogosteje upodabljajo v škofovski obleki s palmovo vejo in mečem v roki.

Gradiva:

Viktorin Ptujski in deset devic: http://oddaje.ognjisce.si/ocetjevveri/2013/11/14/11-oddaja-viktorin-ptujski-in-deset-devic

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Karel Boromejski: Zavetnik semenišč
2027-11-04
Danes praznuje god večina tistih, ki jim je ime Karel, Karlo, Karlina, Drago, Dragica. Slovesno je tudi v bogoslovnem semenišču v Ljubljani, katerega sozavetnik je sv. Karel Boromejski, obnovitelj Cerkve v duhu tridentinskega koncila.

Iz življenja …
Sv. Karel Boromejski je bil rojen 2. oktobra 1538 na gradu Arona ob italijanskem jezeru Lago Maggiore v lombardijski plemiški družini kot tretji izmed šestih otrok.
Študij cerkvenega in posvetnega prava v Paviji, ki mu je sprva povzročal težave, je končal tako sijajno, da ga je njegov stric, papež Pij IV. leta 1559 poklical v Rim. Kot tajnik , odvetnik na papeškem dvoru in kasneje kot kardinal diakon si je pridobil velike zasluge pri upravljanju papeške države, še zlasti pa pri organizaciji in zadnjem sklicu Tridentinskega koncila (1545–1563). Ni vedel, kaj pomeni beseda počitek; le s petimi urami spanja na dan si je našel čas za molitev in nadaljnji študij filozofije ter teologije.
Ko je leta 1562 umrl njegov starejši brat, se je moral Karel odločiti ali za zakonsko življenje ali za duhovni poklic. Po duhovnih vajah se je dokončno odločil za slednjega. Leta 1565 je postal milanski nadškof in prevzel škofijo, ki že osemdeset let ni imela svojega rezidenčnega škofa. To notranje in zunanje uničeno škofijo je obnovil z vso ponižnostjo v duhu tridentinskega koncila, in to kljub nasprotovanjem – nanj je bil izveden celo poskus atentata. Neutrudno se je posvečal dviganju vernosti med ljudstvom in klerom ter ustanavljal prva semenišča v skladu z zahtevami koncila ter preganjal krivoverce. Vseskozi je skrbel za uboge in reveže, ustanavljal bolnišnice, hospice. V milanski nadškofiji je vse stvari postavil na pravo mesto, ljudje pa so se svojega pastirja, ki jih je obiskoval peš ali na konju, še posebej zapomnili po njegovi nesebični pomoči, ko je leta 1575 mesto zadela kuga in po njegovi procesiji takoj prenehala.
Umrl je razmeroma mlad 3. novembra 1584 v Milanu, star komaj 46 let. Njegove zadnje besede so bile: »Glej, prihajam, Gospod«.

Upodobitev
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot škofa ali kardinala z bičem kot znamenjem spokorništva, križem ali lobanjo.

Zavetnik
Karel Boromejski je zavetnik semenišč, duhovnikov, škofov, katehistov; k njemu se priporočamo proti kugi. Je sozavetnik bogoslovnega semenišča v Ljubljani.

Gradiva:

Sv. Karel Boromejski (v hr.) – 3:48 min: https://www.youtube.com/watch?v=aJ6vAg4eAXY

Sv. Karel Boromejski (v ang.) – 3:18 min: https://www.youtube.com/watch?v=sz6oYF5Hu6k

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sv. Zaharija in Elizabeta: Starša Janeza Krstnika
2027-11-05
Pri nas je ime Elizabeta zelo pogosto – tudi med svetnicami, medtem ko je ime Zaharija dokaj neznano.

Iz življenja …
Sv. Elizabeta in sv. Zaharija sta starša sv. Janeza Krstnika. Po besedah sv. Luka »sta bila oba pravična pred Bogom. Živela sta brez graje, po vseh Gospodovih zapovedih in navodilih.« Po njuni zaslugi, smo po Lukovem evangeliju, v dar dobili dva čudovita hvalospeva: Marija je odgovorila z znanim slavospevom Magnificat, Zaharija pa se je zahvaljeval Bogu s spevom Benedictus.
Elizabeta je prihajala iz najodličnejšega duhovniškega Aronovega rodu, njen mož Zaharija pa je bil veliki duhovnik. Živela sta v hiši v vasi Ain Karem blizu Jeruzalema. Bila sta že v letih, a nista imela otrok. O dogodkih, ki so sledili, mojstrsko poroča sv. Luka v svojem evangeliju. Zahariji se je v templju prikazal angel Gabriel in mu napovedal rojstvo sina. Ker ni verjel, ga je doletela kazen, tako da je obnemel, vse dokler se ni zgodil napovedani radostni dogodek.
Ko je minilo šest mesecev od Janezovega spočetja, je angel Gabriel v Nazaretu naznanil Devici Mariji, da bo rodila Božjega Sina.
Po izročilu sta bili Elizabetina in Marijina mati sestri. Ko je Marija od angela Gabriela izvedela, da je njena sestrična Elizabeta že šest mesecem noseča, je takoj odšla k njej v gričevje. Ko je Elizabeta zagledala Marijo in slišala njen pozdrav, se je dete v njenem trebuhu veselo zganilo in napolnjena s Svetim Duhom je na ves glas vzkliknila z besedami, ki so danes del molitve Zdrava Marija: »Blagoslovljena si med ženami in blagoslovljen je sad tvojega telesa …«
Sveto pismo o Elizabeti in Zahariji po Janezovem rojstvu ne poroča več. Zaharija je bil po izročilu ubit v templju, ker Herodu ni želel razkriti prebivališča svojega sina, zato ga prištevajo med mučence. Sv. Janez Krstnik je zgodaj ostal brez staršev.

Zavetnica
Sv. Elizabeta je zavetnica nosečnic in mater.

Molimo
Zaharija je po rojstvu svojega sina Janeza zapel čudovit hvalospev, ki ga danes molimo vsako jutro pri hvalnicah, in je znan kot »Zaharijev hvalospev«.
Hvaljen, Gospod, Bog naših očetov, *
obiskal je svoje ljudstvo in nas odrešil.
Obudil nam je mogočnega Zveličarja *
v hiši svojega služabnika Davida.
Napovedal ga je po svojih svetih prerokih, *
ki so ga oznanjali od davnih vekov.
Rešil nas bo naših sovražnikov, *
otel iz rok vseh, ki nas črtijo.
Izkazal nam je usmiljenje, kakor je obljubil očetom, *
spomnil se je svoje svete zaveze.
Prisegel je Abrahamu našemu očetu, *
da bomo rešeni iz rok sovražnikov.
Brez strahu bomo služili Gospodu *
v svetosti in pravičnosti vse dni življenja. —

In ti, dete, boš prerok Najvišjega, *
pojdeš namreč pred Gospodom, pripravljat mu pota.
Po tebi bo ljudstvo spoznalo Odrešenika, *
ki ga bo rešil njegovih grehov.
Obiskal nas bo po prisrčnem usmiljenju Vsemogočnega *
kakor sonce, ki vzhaja z višave.
Razsvetlil bo vse, ki sedijo v temi in smrtni senci, *
in naravnal na pot miru vse naše korake. —
Amen.
/Hvaljen (Lk 1,68–79)/

Gradiva:

Sv. Elizabeta (v ang.) – 4:03 min: https://www.youtube.com/watch?v=H_yjBhaaey8

Zgodba za otroke o sv. Zahariju (v ang.) – 10:07 min: https://www.youtube.com/watch?v=PWZBftzDzko

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Lenart: Zavetnik živine in kmetov
2027-11-06
Sv. Lenart je eden izmed najbolj priljubljenih svetnikov v Franciji in deželah srednje Evrope. Menijo, da mu je posvečenih okoli 600 cerkva.
Že zgolj v Sloveniji mu jih je posvečenih skoraj 60.
Zakaj je tako priljubljen?

Iz življenja …
Sv. Lenart se je rodil okoli leta 500 v Orleansu v plemiški družini, ki je bila v prijateljskih odnosih s krščanskim frankovskim kraljem Klodvikom. Vzgajali so ga za viteza, a je kasneje postal kraljev svetovalec. Na dvor pa je zahajal tudi reimski nadškof sv. Remigij (god 1. oktober), ki je sv. Lenarta seznanil s krščanstvom in ga kasneje tudi krstil.
Sv. Lenart je kasneje postal puščavnik v gozdu blizu Limogesu v Franciji. V svoji puščavniški celici je živel molitveno in spokorno samotarsko življenje. Postal naj bi škof v Reimsu (nekateri viri poročajo, da je dejansko prejel tudi škofovsko posvečenje), a on se je odločil, da bo ostal puščavnik. K njemu so prihajali številni iskalci pomoči; pridigal je in zdravil.
Še posebno skrb pa je imel za jetnike. Za mnoge je pri kralju dosegel izpustitev. Včasih so jetniki zgolj izgovarjali njegovo ime in okovi so jim odpadli. Le te so potem prinesli sv. Lenartu v njegovo puščavniško celico.
Te verige so kasneje njegovi častilci razlagali kot verige za govedo, zaradi česar je sv. Lenart kasneje postal zavetnik živine in kmetov.
Izročilo pripoveduje, kako je sv. Lenart nekoč s svojimi molitvami pomagal noseči kraljici, ki je imela v bližini njegove puščavniške celice med lovom njenega moža popadke, da je srečno rodila sina. V zahvalo mu je kralj Klodvik podaril del zemljišča, na katerem je kmalu zrasla cerkev, posvečena Materi Božji, zraven cerkve pa nov samostan, okoli katerega se je razvilo mestece Saint-Léonard-de-Noblat. Tu so nekdanje jetnike izučili rokodelska dela, da so si lahko pošteno služili svoj vsakdanji kruh.
Sv. Lenart je svojo skupnost vodil kot opat vse do svoje smrti leta 559.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot opata v črnem meniškem oblačilu z razbitimi verigami, knjigo, voli ali konji.

Zavetnik
Sv. Lenart je zavetnik kmetov, jetnikov, hlapcev, ključavničarjev, kovačev, živine, konjev, porodnic, za dober porod; je priprošnjik proti glavobolu in duševnim boleznim.

Vremenski pregovor
“Kakršno je vreme na Lenartovo, tako bo do božiča.”

Cerkve na Slovenskem
Pri nas je sv. Lenartu posvečenih 59 cerkva (17 župnijskih, 42 podružničnih).

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Andreju:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Bukovo (KP škofija)

2.
Col (KP škofija)

3.
Črni vrh (LJ nadškofija)

4.
Jesenice (LJ nadškofija)

5.
Kropa (LJ nadškofija)

6.
Lenart v Slovenskih Goricah (MB nadškofija)

7.
Loški Potok (LJ nadškofija)

8.
Mozelj (NM škofija)

9.
Nova Cerkev (CE škofija)

10.
Novo mesto – Sv. Lenart (NM škofija)

11.
Sostro (LJ nadškofija)

12.
Spodnja Branica (KP škofija)

13.
Sv. Lenart – Podgorci (MB nadškofija)

14.
Sv. Lenart (LJ nadškofija)

15.
Sv. Lenart nad Laškim (CE škofija)

16.
Volče (KP škofija)

17.
Zabukovje (CE škofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Lenartu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Begunje pri Cerknici (LJ nadškofija)
Dobec

2.
Brežice (CE škofija)
Brežice – frančiškani

3.
Cerovo (KP škofija)
Dolenje Cerovo

4.
Čemšenik (LJ nadškofija)
Vrhe

5.
Češnjice (LJ nadškofija)
Pšajnovica

6.
Dob (LJ nadškofija)
Krtina (++)

7.
Dravograd (MB nadškofija)
Vič

8.
Fara pri Kočevju (NM škofija)
Krkovo

9.
Gornji Grad (CE škofija)
Lenart pri Gornjem Gradu

10.
Hoče (MB nadškofija)
Pivola / Pohorje

11.
Ig (LJ nadškofija)
Gornji Ig

12.
Kebelj (MB nadškofija)
Koritno

13.
Kostrivnica (CE škofija)
Drevenik

14.
Kred (KP škofija)
Staro Selo

15.
Makole (MB nadškofija)
Makole

16.
Mavčiče (LJ nadškofija)
Jama

17.
Mežica (MB nadškofija)
Plat

18.
Novo mesto – Sv. Lenart (NM škofija)
Gotna vas

19.
Podbrdo (KP škofija)
Bača nad Podbrdom

20.
Preddvor (LJ nadškofija)
Breg

21.
Ptujska gora (MB nadškofija)
Ptujska gora (++)

22.
Raka (NM škofija)
Ravno

23.
Ribnica (LJ nadškofija)
Nemška vas

24.
Ribnica na Pohorju (MB nadškofija)
Ribnica na Pohorju (++)

25.
Ribno (LJ nadškofija)
Bodešče

26.
Rob (LJ nadškofija)
Krvava Peč (++)

27.
Semič (NM škofija)
Kal

28.
Studeno (KP škofija)
Gorenje

29.
Šentjurij – Podkum (LJ nadškofija)
Rodež

30.
Šenturška gora (LJ nadškofija)
Sveti Lenart

31.
Šentvid pri Stični (LJ nadškofija)
Pungert

32.
Šmarjeta (NM škofija)
Koglo Sela pri Zburah

33.
Šmartno pod Šmarno goro (LJ nadškofija)
Spodnje Gameljne

34.
Št. Ilj pod Turjakom (MB nadškofija)
Mislinja

35.
Trnje (KP škofija)
Klenik

36.
Tržišče (NM škofija)
Gabrijele (++)

37.
Vače (LJ nadškofija)
Vaške Kandrše

38.
Višnja gora (LJ nadškofija)
Nova vas

39.
Vrhnika (LJ nadškofija)
Mala Ligojna

40.
Vrhnika (LJ nadškofija)
Stara Vrhnika (++)

41.
Vrhnika (LJ nadškofija)
Vrhnika

42.
Žiri (LJ nadškofija)
Dobračeva (++)

Gradiva:

Sv. Lenart, puščavnik (v hr.) – 2:40 min: https://www.youtube.com/watch?v=Tje9qpV5IBQ

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Vilibrord: S svetniškim očetom
2027-11-07
Sv. Vilibrord je imel svetniškega očeta. Je zavetnik Luksemburga …

Iz življenja …
Sv. Vilibrord je bil rojen leta 658 v Northumbriji v Angliji v plemiški družini. Njegov oče sv. Vilgis, ki se je kmalu po njegovem rojstvu umaknil v puščavniško samostansko življenje, je svojega sina poslal v benediktinski samostan Ripon. Vilibrord je okoli leta 678 postal menih v irskem samostanu Rathmelsigi, pri tridesetih letih pa prejel mašniško posvečenje.
Leta 690 je skupaj z nekaterimi sodelavci začel misijonsko delo v Friziji na levem bregu Rena. S podporo frankovskih vladarjev na eni strani in papeževo oporo na drugi strani ima velike zasluge za širitev vere na evropskem kontinentu tudi v kasnejših stoletjih. Papež ga je na izrecno željo Pipina II. posvetil v škofa, da bi tako utrdil položaj Cerkve na evropskem severu. Ob tej priložnosti je sv. Vilibrord prevzel ime Klemen. Postal je škof v Utrehtu, a stike z domovino je ves čas ohranil. Od tam je dobival prve sodelavce … Za časa življenja mu je uspelo pokristjaniti večji del Frizijcev.
Umrl je 7. novembra 739 v samostanu Echternacht v Luksemburgu.

Upodobitve
Upodabljajo ga kot škofa ali opata s knjigo, otrokom, palico s križem (čudežno naj bi priklical vodo iz tal), sodom, modelom cerkve, vodnjakom ali vrčem. Včasih so ob njem tudi maliki, to pa zato ker se je boril proti poganstvu.

Zavetnik
Je priprošnjik proti epilepsiji, kožnim boleznim in trzavici. Je zavetnik Luksemburga.

Gradiva

Sv. Vilibrord (v ang.) – 1:36 min: https://www.youtube.com/watch?v=IB4pE4xbZck

Sv. Vilibrord (v ang.) – 4:55 min: https://gloria.tv/post/b4AtrExhu87G3tjidxEq6TL2h

Foto: Zajem zaslona, https://www.youtube.com/watch?v=IB4pE4xbZck
Pripravila: dr. Brigita R. Perše
