Bl. Janez Duns Scot: Marijanski učitelj
2027-11-08
Bl. Janez Duns Scot velja za enega najvplivnejših sholastičnih filozofov in teologov, imenovan s častnim nazivom »pretanjeni učitelj« in »Marijanski učitelj«. Slednje predvsem kot pobožni zagovornik verske resnice o Marijinem brezmadežnem spočetju, ki je bila uradno razglašena šele leta 1854.

Iz življenja …
Janezova domovina je Škotska, rojstni kraj pa Duns, ki leži ob meji z Anglijo. Rodil se je leta 1265 v premožni kmečki družini, ki je bila do frančiškanov zelo dobrodelna ob njihovem prihodu na Škotsko.
S petnajstimi leti je vstopil v red manjših bratov, kjer je bil gvardijan njegov stric p. Elija Duns, in postal frančiškan. V duhovnika je bil posvečen leta 1291.
Študiral je v Parizu, kjer je bil nekaj časa tudi profesor. Še prej je poučeval v Oxfordu in Cambridgeu, čisto nazadnje pa v Kölnu, kjer je tudi umrl 8. novembra 1308, najverjetneje zaradi pljučnice.
Pokopan je v kölnski minoritski cerkvi.
Za blaženega je bil razglašen sorazmerno pozno, in sicer leta 1993 s strani papeža sv. Janeza Pavla II.
5 poudarkov bl. Janeza Duns Scota:

Spoštuj drugačno mnenje od svojega.

Bodi dobre volje.
Bodi dosleden.
Ljubi in moli Božjo mater Marijo.
Ne pozabi na Boga.

Pri spoznanju je dajal ljubezni prednost pred razumom. Njegov nauk imenujemo skotizem, in je bil vedno tekmec dominikanskemu tomizmu.

Molimo
Oče, vir vsake modrosti,
v blaženem Janezu Duns Skotu, duhovniku,
zagovorniku brezmadežnega spočetja Device Marije,
si nam dal učitelja za življenje in védenje.
Naj nas njegov zgled razsvetli in njegov nauk pouči,
da se bomo zvesto oklenili Kristusa,
ki s teboj v občestvu Svetega Duha živi in kraljuje vekomaj.
Amen.

Gradiva:

Bl. Janez Duns Scot (v ang.) – 1:41 min: https://www.youtube.com/watch?v=vlZ7cF3A8gk

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Praznik: Posvetitev lateranske bazilike
2027-11-09
Danes se spominjamo obletnice posvetitve lateranske bazilike v Rimu, ki velja za prvo in prvotno papeževo stolnico.
V Lateranu so papeži prebivali več stoletij, dokler se niso preselili v Vatikan. Še danes velja Lateran za sedež rimskega škofa – papeža.

O prazniku …
Po milanskem ediktu leta 313, s katerim je dal cesar Konstantin kristjanom v rimski državi svobodo, je papež Melkijad prejel lateransko palačo, v kateri je lahko prebival in zemljo ob njej, na kateri je začel graditi veličastno lateransko baziliko, posvečeno presvetemu Odrešeniku ali Janezu Krstniku ter Janezu Evangelistu. »Lateranska« se imenuje zato, ker so bile tamkajšnje stavbe prej last rimske rodbine Lateranov.
Gradnjo lateranske bazilike je dokončal in posvetil papež sv. Silvester (314–335), in katerega rezidenca je postala. Sčasoma je postala stolnica v Rimu, sedež papežev kot rimskih škofov.
Od 12. stoletja se je na Zahodu začelo praznovati posvetitev te nadbazilike, ki ji pravijo tudi »mati in glava vseh cerkva mesta Rim in vsega sveta«, kot piše na njenem pročelju. Tako velja lateranska bazilika za glavno cerkev vseh katoličanov, znamenje ljubezni ter edinosti s Petrovim stolom.
V njej je bilo pet lateranskih koncilov.
Lateranska bazilika je bila skozi zgodovino dograjena, njen današnji videz pa je iz 16. stoletja. Že od nekdaj pa je veljala za najimenitnejšo vseh cerkva v Rimu.

Gradiva:

Praznik posvetitve lateranske bazilike (v hr.) – 2:43 min: https://www.youtube.com/watch?v=Af2L72BRJ0I

Bazilika sv. Janeza v Lateranu (v ang.) – 1:59 min: https://www.youtube.com/watch?v=A0pIBhJ2wiI

Bazilika sv. Janeza v Lateranu (v ang.) – 1:57 min: https://www.youtube.com/watch?v=y1Wpa_LzIk4

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Leon Veliki: Zavetnik glasbenikov, pevcev
2027-11-10
Sv. Leon I. Veliki je cerkveni učitelj in prvi papež v zgodovini, ki je dobil vzdevek »Veliki«. Zakaj?

Iz življenja …
Rodil se je okoli leta 400 v Toskani v Italiji.
Ohranjenih je 96 njegovih govorov (pridig) in 173 pisem, iz katerih je razvidno, da se je znal prilagoditi bralcem in poslušalcem ter da je bil zelo izobražen. Bil je poznavalec rimske književnosti in govorništva, predvsem pa Svetega pisma in teologije.
Leta 440 je bil izvoljen za papeža. Tedaj je bila Cerkev v težavah: od znotraj so jo razjedali razni krivi nauki, od zunaj pa napadi barbarskih ljudstev.
Papež Leon je takoj na začetku svojega papeževanja poostril prihodnje razumevanje službe rimskih škofov. Poudaril je, da je prvenstvo rimskega škofovskega sedeža nad vesoljno Cerkvijo božjepravnega izvora in da je papež vodnik enotnosti Cerkve. Zagovarjal je pravilno vero proti zmotnemu nauku dualističnega maniheizma in samoodrešilnega pelagianizma. Leta 451 je na kalcedonskem koncilu s posebnim pismom obsodil monofizitizem, češ da sta v Kristusu združeni obe naravi: božja in človeška. Ko so koncilski očetje prebrali pismo, so vzklikali: »To je vera očetov, to je vera apostolov! Peter je govoril po Leonu«.
Vse kaže, da je bil tudi dober diplomat, saj je kar dvakrat rešil Rim pred uničenjem: Hunskega vojskovodja Atila je uspel prepričati, da je Rimu prizanesel, prav tako pa tudi vodjo Vandalov Gejzerika, da je prenehal z ropanjem.
Umrl je leta 10. novembra leta 461 v Rimu.

Upodobitev
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo kot papeža s križem, evangeljsko knjigo ali zmajem. Slednje zato, ker je rešil Rim pred Atilo.

Zavetnik
Je zavetnik glasbenikov, organistov in pevcev.

Misel

»Krepost se izkaže šele v preizkušnji, saj ni boja brez nasprotnika, zmage ni brez spora.«
»Nič ni močnejše zoper hudičeve zvijače kot usmiljenje in širokosrčna ljubezen.«
»Kar je bilo na našem Zveličarju vidno, je prešlo v zakramente.«

Gradiva:

Sv. Leon Veliki, papež in cerkveni učitelj (v hr.) – 2:59 min: https://www.youtube.com/watch?v=VlNunhe2ccQ

Sv. Leon Veliki (v ang.) – 3:08 min: https://www.youtube.com/watch?v=aR71hhfxAaw&list=PL58g24NgWPIzvBk2IQVES_xC4WTm6-CDI

Foto: Zajem zaslona, https://www.youtube.com/watch?v=aR71hhfxAaw&list=PL58g24NgWPIzvBk2IQVES_xC4WTm6-CDI
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Martin: Eden najbolj priljubljenih škofov vseh časov
2027-11-11
Znan je pregovor, da na martinovo »svet’ Martin nar’di iz mošta vin.«

Kdo je bil sv. Martin?
Sv. Martin iz Toursa je v svojem življenju »prehodil pot« od poganskega vojaka do enega najbolj priljubljenih škofov vseh časov.
Rodil se je okoli leta 315 na teritoriju današnjega Sombotela na Madžarskem. To pomeni, da se je rodil dve leti potem, ko je krščanstvo postalo svobodna vera v rimskem cesarstvu. Martinovi starši so bili pogani. Oče je bil častnik rimske vojske, zato je bila tudi za Martina vojaška služba neizbežna. Pri dvanajstih letih se je začel zanimati za krščansko vero in postal katehumen.

Razpolovitev plašča
Proti svoji volji je postal vojaški častnik. Iz tega časa je dogodek, ki je popolnoma spremenil Martinovo življenje. Pred mestnimi vrati je v mrzlem zimskem jutru zagledal premraženega berača, ki je prosil miloščino. Ker pri sebi ni imel denarja, je z mečem razpolovil svoj plašč in s polovico ogrnil reveža. To je bil začetek Martinovega spreobrnjenja. Iste noči se mu je v sanjah prikazal Jezus, ogrnjen z darovano polovico plašča. Martin je tedaj zapustil vojaško službo in se oklenil škofa sv. Hiarija iz Poitiersa, s katerim sta ustanovila samostan in začel »boj« je proti krivovercem.

Gos ga je izdala
Ko so prebivalci Toursa leta 371 iskali novega škofa, so izvolili sv. Martina, ker so vedeli za njegovo ljubezen in pravičnost do vseh, tako sužnjev kot najrevnejših. Ena od legend pravi, da Martin zaradi skromnosti sploh ni želel sprejeti škofovske mitre, zato se je skril pred odposlanci, ki so prišli ponj. Toda v bližini je bila gos, ki je s svojim gaganjem razkrila skromnega škofa.
V 27-ih letih svoje škofovske službe je sv. Martin naredil veliko dobrega. Bil je dejaven škof in razširjevalec vere.

Martinova gos
Ob njegovem godu se pripravljajo Martinove pojedine s pokušino novega vina. Ne manjka pa tudi Martinova gos, navadno z mlinci in rdečim zeljem, ter seveda vino. Zakaj?
Po legendi so gosi sv. Martina z gaganjem izdale, ko se je skril pred ljudmi, ki so ga želeli postaviti za škofa. Nekateri pa menijo, da je bila gos tega dne že mnogo prej na jedilniku in da je šlo po vsej verjetnosti za daritveno žival.

Prvi svetnik nemučenec?
Postal je eden izmed prvih svetnikov, ki ni umrl mučeniške smrti.
Umrl je 8. novembra leta 397 v kraju Candes, ki leži severno od Toursa. Pokopali so ga 11. novembra.

Upodobitve
Umetniki ga najpogosteje upodabljajo, kako še kot vojak deli plašč z beračem, redkeje kot škofa z gosko.

Zavetnik
Je zavetnik revnih, jetnikov, vojakov, konjenikov, konj, vinogradnikov, gostilničarjev, domačih živali …

Vremenski pregovori
Ljudska modrost je skozi stoletja spremljala god svetega Martina, ki je v srcih ljudi povezal delo na polju, praznovanje vina in hvaležnost za Božje darove.
Pregovori o vremenu in letini so odsev spoštovanja do narave in zaupanja v Boga, ki skrbi za človeka:
»Če je na Martina jasen in sončen dan, bosta v treh dneh pobeljena hrib in plan.«
»Če se oblači na Martina, bo nestanovitna zima.«
»Če sv. Martin listje obdrži, huda zima sledi.«
»Če Martinova gos po ledu plazi, o božiču navadno po blatu gazi.«
»Sv. Martin naj bo suh, da pozimi raste kruh.«

Molitev sv. Martina
V moji zapuščenosti me obišči, Gospod,
v moji samoti me objemi, v moji bedi me ozdravi.
Sveto v meni naj prebudi moje čute,
vid v meni naj vidi Tvoje stvarstvo,
sluh v meni naj sliši peti angele.
Želim živeti, preživeti, častiti te in te slaviti.
Daj mi moči, poguma in Tvoje ljubezni.
Prebudi mi srce, da ne bom sovražil,
ampak da bom odpuščal in
v Tvojem večnem miru živel. Amen.

Cerkve na Slovenskem
Pri nas je sv. Martinu posvečenih kar 85 cerkva (42 župnijskih, 43 podružničnih), kot je razvidno iz spodnjih tabel.

ŽUPNIJSKE CERKVE posvečene sv. Martinu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)

1.
Avče (KP škofija)

2.
Bled (LJ nadškofija)

3.
Dob (LJ nadškofija)

4.
Grgar (KP škofija)

5.
Hajdina (MB nadškofija)

6.
Hrenovice (KP škofija)

7.
Ig (LJ nadškofija)

8.
Kamnica (MB nadškofija)

9.
Kobilje (MS škofija)

10.
Kostanjevica na Krasu (KP škofija)

11.
Kranj – Šmartin (LJ nadškofija)

12.
Laško (CE škofija)

13.
Libeliče (MB nadškofija)

14.
Ljubljana – Šmartno ob Savi (LJ nadškofija)

15.
Martjanci (MS škofija)

16.
Moravče (LJ nadškofija)

17.
Notranje Gorice (LJ nadškofija)

18.
Osek (KP škofija)

19.
Podzemelj (NM škofija)

20.
Poljane nad Škofjo Loko (LJ nadškofija)

21.
Ponikva (CE škofija)

22.
Sečovlje (KP škofija)

23.
Sežana (KP škofija)

24.
Slivje (KP škofija)

25.
Srednja vas v Bohinju (LJ nadškofija)

26.
Sromlje (CE škofija)

27.
Sv. Martin na Pohorju (MB nadškofija)

28.
Sv. Martin pri Vurberku (MB nadškofija)

29.
Šmartno ob Dreti (CE škofija)

30.
Šmartno ob Paki (CE škofija)

31.
Šmartno pod Šmarno Goro (LJ nadškofija)

32.
Šmartno pri Litiji (LJ nadškofija)

33.
Šmartno pri Slovenjem Gradcu (MB nadškofija)

34.
Šmartno v Brdih (KP škofija)

35.
Šmartno v Rožni Dolini (CE škofija)

36.
Šmartno v Tuhinju (LJ nadškofija)

37.
Teharje (CE škofija)

38.
Trbovlje (CE škofija)

39.
Trstenik (LJ nadškofija)

40.
Unec (LJ nadškofija)

41.
Velenje – Sv. Martin (CE škofija)

42.
Žiri (LJ nadškofija)

PODRUŽNIČNE CERKVE posvečene sv. Martinu:

Št.
ŽUPNIJA (Škofija)
NASELJE s cerkvijo

1.
Breznica (LJ nadškofija)
Žirovnica

2.
Brje (KP škofija)
Sveti Martin

3.
Bučka (NM škofija)
Bučka

4.
Cerklje na Gorenjskem (LJ nadškofija)
Šmartno

5.
Čatež ob Savi (NM škofija)
Velike Malence (++)

6.
Dobrepolje – Videm (LJ nadškofija)
Podpeč

7.
Dobrova (LJ nadškofija)
Podsmreka

8.
Hinje (NM škofija)
Veliko Lipje (++)

9.
Kočevje (NM škofija)
Hrib – porušena

10.
Koprivnica (CE škofija)
Veliki Kamen

11.
Leskovec pri Krškem (NM škofija)
Velika vas

12.
Metlika (NM škofija)
Metlika

13.
Mokronog (NM škofija)
Slepšek

14.
Podgrad (KP škofija)
Sabonje (++)

15.
Polhov Gradec (LJ nadškofija)
Setnik

16.
Prečna (NM škofija)
Zalog

17.
Predloka (KP škofija)
Zazid

18.
Radeče (LJ nadškofija)
Vrhovo (++)

19.
Radlje ob Dravi (MB nadškofija)
Spodnja Vižinga

20.
Semič (NM škofija)
Topličica – porušena

21.
Sevnica (CE škofija)
Lamperče

22.
Sočerga (KP škofija)
Trebeše

23.
Stari trg pri Ložu (LJ nadškofija)
Podcerkev (++)

24.
Šentjanž (NM škofija)
Kal

25.
Šentjernej (NM škofija)
Groblje

26.
Šentjurij pri Grosupljem (LJ nadškofija)
Gorenji Rogatec

27.
Šmarjeta (NM škofija)
Vinica

28.
Šturje (KP škofija)
Žapuže

29.
Toplice (NM škofija)
Loška vas

30.
Trebelno (NM škofija)
Štatenberk

31.
Truške (KP škofija)
Labor

32.
Velike Žablje (KP škofija)
Gaberje

33.
Veliki Gaber (LJ nadškofija)
Bič

34.
Višnja Gora (LJ nadškofija)
Zgornja Draga

35.
Vrabče (KP škofija)
Griže

36.
Vransko (CE škofija)
Podvrh

37.
Zagorje (KP škofija)
Tabor

38.
Zagradec (NM škofija)
Valična vas

39.
Zreče (MB nadškofija)
Zlakova

40.
Žalna (LJ nadškofija)
Veliko Mlačevo Boštanj (++)

KAPELE:

1.
Javor (LJ nadškofija)
Javor

2.
Srednja vas v Bohinju (LJ nadškofija)
Spodnje Podjelje

3.
Sv. Peter pod Svetimi gorami (CE škofija)
Svete gore

Gradiva:

3 VPRAŠANJA o sv. Martinu: Razpolovitev vojaškega plašča kaznivo dejanje?!

Ob svetem Martinu: Bumerang dobrote (VIDEO)

Sv. Martin in njegov plašč – Veroučni kotiček (v sl.) – 3:50 min: https://www.youtube.com/watch?v=BLWG8qQEk1s&list=PLuL_MDcWQgzzJYnR4idLP1fjNB3LOzygN&index=3

Sv. Martin iz Toursa (v hr.) – 3:16 min: https://www.youtube.com/watch?v=AvAlmbSBUew

Sv. Martin iz Toursa (v ang.) – 3:34 min: https://www.youtube.com/watch?v=rtpApoFt55U

Sv. Martin iz Toursa ANIMIRANI FILM (v špan.) – 3:38 min: https://www.youtube.com/watch?v=fGkd73qlzj4

Naslovna foto: zajem zaslona, https://www.youtube.com/watch?v=rtpApoFt55U
Foto v prispevku: pixabay
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Jozafat Kunčević: Lovilec duš
2027-11-12
Sv. Jozafat Kunčević je apostol oz. mučenec krščanske edinosti. Rekli so mu tudi “lovilec duš”.

Iz življenja …
Rodil se je okoli leta 1580 v Ukrajini v pravoslavni družini. Pri krstu so mu dali ime Janez.
Na lastno željo je že zelo mlad sprejel katoliško vero in postal duhovnik. Trudil se je za edinost z Rimom, v liturgiji pa ohranil vzhodni obred. Pri dvajsetih letih je vstopil v ukrajinski bazilijanski red in dobil redovno ime Jozafat. Bil je prvi novinec bazilijanske skupnosti v samostanu v Vilni in leta 1614 postal njegov predstojnik. V redovno skupnost je vnesel novo gorečnost. Rad je pomagal ubogim, s svojim molitvenim življenjem in pridigami je mnoge tako navdušil, da so mu rekli »lovilec duš«.
Leta 1618 je bil imenovan za nadškofa v Polocku v Rusiji.
Nasprotniki ekumenskega dela so ga 12. novembra 1623 na vizitacijskem potovanju v Vitebsku v Belorusiji ujeli in barbarsko mučili ter pobili s sekirami in meči.
Njegove zadnje besede so bile: »Zakaj tolčete moje služabnike? Kaj so vam storili? Če mene iščete, sem tukaj.« Njegovo golo truplo so vrgli v reko Dvino.
Verniki so njegove posmrtne ostanke častno pokopali. Danes počivajo v baziliki sv. Petra v Rimu.

Upodobitve
Sv. Jozafata umetniki najpogosteje upodabljajo kot škofa ali bazilijanskega meniha s sekiro ali sekalnim nožem.

Zavetnik
Je zavetnik ekumenistov in ekumenskega gibanja.

Gradiva:

Sv. Jozafat (v ang.) – 1:56 min: https://www.gloria.tv/post/Q6D1Vsk7HYFm6p8Z8XGDsT1kJ

Foto: Zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Stanislav Kostka: Zavetnik mladih
2027-11-13
Stanislav Kostka je mladi poljski svetnik. Zaradi svoje zvestobe študiju velja za zavetnika dijaške mladine. Kljub nasprotovanju svojega očeta in brata je vstopil k jezuitom, a bil pri njih le deset mesecev. Še pred osemnajstim rojstnim dnem je namreč umrl.

Iz življenja …
Sv. Stanislav Kostka se je rodil leta 1550 v ugledni plemiški družini na gradu Rostkowo na Poljskem kot drugi od petih otrok.

Štirinajstleten je skupaj s svojim bratom prišel na Dunaj v jezuitsko šolo, da bi se posvečal klasičnemu študiju. V nasprotju s svojim bratom je bil navdušen nad duhovnim življenjem, veliko je molil in pogosto prejemal sveto obhajilo – že takrat je imel videnja Jezusa in Marije.
Po nekaj mesecih je prosil za sprejem v red, a jezuiti avstrijske province so se (upravičeno) bali, da si bodo nakopali težave s strani Stanislavove vplivne poljske plemiške družine, ki je temu nasprotovala, in Stanislava zavrnili.
Portugalski jezuit, ki je bil spovednik na dvoru, mu je svetoval, naj se pridruži nemški redovni provinci. Zato je pri petnajstih letih z Dunaja pobegnil preoblečen v preprosta oblačila v Nemčijo, kjer je deloval jezuit sv. Peter Kanizij. Slednji ga ni sprejel, čeprav je nedvomno prepoznal Kostkin klic, ampak ga je poslal k sobratom v Rim. Tam je general reda sv. Frančišek Borja prepoznal duhovno globino mladeniča in ga na njegov sedemnajsti rojstni dan sprejel v noviciat, in to kljub temu, da je njegov oče Stanislavu grozil z ječo. Zaradi svoje vesele, pobožne narave je bil zelo priljubljen. Od njega so si v prihodnosti veliko obetali. A le deset mesecev kasneje, 15. avgusta 1568, je v Rimu umrl zaradi nenadne mrzlice. Dopolnil ni niti osemnajstega leta.
Glas o njegovi svetosti je hitro obšel svet, začeli so se dogajati čudeži – najprej ta, da se je po njegovi smrti spreobrnil brat Pavel.

Upodobitve
Sv. Stanislava Kostko umetniki najpogosteje upodabljajo v jezuitski obleki z rožnim vencem, lilijo, križem, Marijino podobo, Detetom Jezusom ali monogramom IHS.

Zavetnik
Sv. Stanislav Kostka je zavetnik študentov, novincev jezuitskega reda, umirajočih; je priprošnjik proti sklepnim zlomom, očesnim boleznim, vročini in hudim boleznih. Po njem je imenovan Zavod sv. Stanislava v Šentvidu nad Ljubljano.

Gradiva:

Sv. Stanislav Kostka (v hr.) – 2:52 min: https://www.youtube.com/watch?v=YOKnTU-ZBzU

Pripravila: dr. Brigita R. Perše

Sveti Nikolaj Tavelić: Prvi hrvaški svetnik leta 1970
2027-11-14
Hrvatje so marali na prvega uradno razglašenega hrvaškega svetnika čakati do leta 1970. Tedaj je papež Pavel VI. za svetnika slovensko razglasil hrvaškega frančiškana p. Nikolaja Tavelića.

Iz življenja …

Nebeški zavetnik hrvaškega ljudstva se je rodil okoli leta 1340 v Šibeniku na Hrvaškem v plemiški družini. Že kmalu je vstopil v frančiškanski red in bil leta 1365 posvečen v duhovnika.
P. Nikolaj je v sedemdesetih letih 14. stoletja v Bosni kot misijonar spreobračal bogomile, to je krivoverce (veja katarov), v pravo vero. Tu je spoznal p. Deodata, s katerim se je leta 1383 odpravil v Sveto deželo in se naselil v frančiškanskem samostanu na Sionu.
Naučil se je arabščine in se posvetil romarjem, ubogim in bolnim – vse pa je potekalo pod budnim očesom muslimanskih zavojevalcev.
Po zgledu sv. Frančiška Asiškega je želel skupaj s svojima sobratoma p. Deodatom in p. Petrom iz Francije ter p. Štefanom iz Italije spreobrniti h krščanstvu jeruzalemskega voditelja Saracenov, to je voditelja muslimanskih Arabcev. Ta pa se je razjezil in ukazal, naj jih vržejo v ječo in mučijo, da se bodo odpovedali svoji veri.
14. novembra 1391 je p. Nikolaj skupaj s tremi sobrati muslimane javno pozval k spreobrnjenju v krščansko vero; razjarjena muslimanska množica pa je planila nadnje in jih razsekala z meči. Tako so vsi umrli mučeniške smrti.
Papež Leon XIII. je p. Nikolaja Tavelića skupaj s tremi sobrati leta 1889 razglasil za blažene, Pavel VI. pa jih je leta 1970 razglasil za svetnike.

Zavetnik
Sv. Nikolaj Tavelić je zavetnik Hrvaške.

Gradiva:

Sv. Nikolaj Tavelić (v hr.) – 5:40 min: https://www.youtube.com/watch?v=ZG5pR68ntnc

Sv. Nikolaj Tavelić (v hr.) – 25:00 min: https://www.youtube.com/watch?v=RUBK48t5MaE

Foto: zajem zaslona
Pripravila: dr. Brigita R. Perše
